Постанова
Іменем України                      
 
18 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 796/165/18
провадження № 61-2247ав20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,
 
за участю секретаря судового засідання - Прокопчук Л. С.,
 
учасники справи:
заявник - товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Жиса», 
представник заявника - Юхименко Максим Петрович ,
суб`єкт оскарження - головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровець Андрій Тарасович,
заінтересовані особи (стягувачі): товариство з обмеженою відповідальністю «Еверест Істейт», приватне підприємство «Едельвейс-2000», приватне акціонерне товариство «Фортуна», приватне акціонерне товариство «ЮБК-Інвест», товариство з обмеженою відповідальністю «Нива-Тур», товариство з обмеженою відповідальністю «Iммe», приватне підприємство «Планета», товариство з обмеженою відповідальністю «Крим дівелопмент», приватне акціонерне товариство «Аеробуд», товариство з обмеженою відповідальністю «Приватофіс», товариство з обмеженою відповідальністю «Дайріс», товариство з обмеженою відповідальністю «Ділайн ЛТД», товариство з обмеженою відповідальністю «Приватленд», товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Дан-панорама», товариство з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Енергетик», товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінансовий капітал», товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінансовий вектор», ОСОБА_2 , акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,
боржник - Російська Федерація в особі Міністерства юстиції Російської Федерації,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Київського апеляційного суду у складі судді Сержанюка А. С. від 26 грудня 2019 року,
 
ВСТАНОВИВ :
 
Короткий зміст вимог заявника
 
04 грудня 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Жиса» (далі -ТОВ «Телерадіокомпанія «Жиса») звернулося до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України(далі - ВПВР Департаменту ДВС МЮУ)Назаровця А. Т., в якій просило визнати неправомірними та скасувати постанови головного державного виконавця від 29 жовтня 2019 року про приєднання виконавчих проваджень №№ 60260134, 60258848, 60259987, 60258900 до зведеного виконавчого провадження № 59036926.
 
Скарга мотивована тим, що на виконанні у ВПВР Департаменту ДВС МЮУ перебуває зведене виконавче провадження № 59036926 за виконавчими документами, виданими Апеляційним судом м. Києва, у справі                                  № 796/165/18 про стягнення коштів з Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Еверест Істейт» (далі - ТОВ «Еверест Істейт»), приватного підприємства «Едельвейс-2000» (далі - ПП «Едельвейс-2000»), приватного акціонерного товариства «Фортуна» (далі - ПрАТ «Фортуна»), приватного акціонерного товариства «ЮБК-Інвест» (далі - ПрАТ «ЮБК-Інвест»), товариства з обмеженою відповідальністю «Нива-Тур» (далі - 
ТОВ «Нива-Тур»), товариства з обмеженою відповідальністю «Імме» (далі -                               ТОВ «Iммe»), приватного підприємства «Планета» (далі - ПП «Планета»), товариства з обмеженою відповідальністю «Крим дівелопмент» (далі - 
ТОВ «Крим дівелопмент»), приватного акціонерного товариства «Аеробуд» (далі - ПрАТ «Аеробуд»), товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофіс» (далі - ТОВ «Приватофіс»), товариства з обмеженою відповідальністю «Дайріс» (далі - ТОВ «Дайріс»), товариства                                      з обмеженою відповідальністю «Ділайн ЛТД» (далі - ТОВ «Ділайн ЛТД»), товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Жиса» (далі - ТОВ «Телерадіокомпанія «Жиса»), товариства з обмеженою відповідальністю «Приватленд» (далі - ТОВ «Приватленд»), товариства з обмеженою відповідальністю «Дан-панорама» (далі - ТОВ з іноземними інвестиціями «Дан-панорама»), товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Енергетик» (далі - ТОВ «Санаторій «Енергетик»), товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінансовий капітал» (далі -ТОВ «Компанія з управління активами «Фінансовий капітал»), товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінансовий вектор» (далі - ТОВ «Компанія з управління активами «Фінансовий вектор») та ОСОБА_2 .
 
У межах зведеного виконавчого провадження № 59036926 головним державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС МУЮ Назаровцем А. Т. винесено постанову від 29 травня 2019 року про опис та арешт майна боржника, відповідно до якої було описано прості бездокументарні іменні акції публічного акціонерного товариства «Промінвестбанк».
30 вересня 2019 року постановою головного державного виконавця Назаровця А. Т. було зупинено вчинення виконавчих дій по зведеному виконавчому провадженню № 59036926 до закінчення касаційного провадження у справі № 757/36346/19-ц за позовом Державної корпорації розвитку «ВЕБ.РФ» про звільнення майна з-під арешту.
Проте під час дії постанови про зупинення виконавчих дій по зведеному виконавчому провадженню № 59036926, а саме 29 жовтня 2019 року, державним виконавцем Назаровцем А. Т. було винесено низку постанов про приєднання виконавчих проваджень за №№ 60260134, 6025884, 60259987, 60258900 до зупиненого зведеного виконавчого провадження 
№ 59036926.
Копії вказаних постанов ТОВ «Телерадіокомпанія «Жиса», як стягувачу у зведеному виконавчому провадженні № 59036926, не надсилались.
Вчинення виконавчих дій у межах зведеного виконавчого провадження 
№ 59036926 було відновлено відповідною постановою головного державного виконавця від 08 листопада 2019 року з огляду на завершення касаційного перегляду справи № 757/36346/19-ц.
ТОВ «Телерадіокомпанія «Жиса», як стягувач у зведеному виконавчому провадженні № 59036926, вважає постанови головного державного виконавця Назаровця А. Т. від 29 жовтня 2019 року незаконними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки з 30 вересня по 08 листопада 
2019 року (період зупинення зведеного виконавчого провадження) вчинення будь-яких виконавчих дій по зведеному виконавчому провадженню № 59036926 не відповідає вимогам статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» та суперечить постанові державного виконавця про зупинення виконавчих дій.
Крім того, заявник додатково зазначав, що відповідно до пункту 7 частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» однією із засад здійснення виконавчого провадження є дотримання принципу розумності строків.
На думку скаржника, процесуальне рішення про приєднання виконавчих проваджень №№ 60260134, 60258848, 60259987, 60258900 до зупиненого зведеного виконавчого провадження № 59036926 не відповідає вимогам пункту 7 частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» щодо дотримання принципу розумності строків здійснення виконавчого провадження, оскільки призвело до безпідставного зупинення вказаних виконавчих проваджень внаслідок їх приєднання до зведеного виконавчого провадження № 59036926.
 
Короткий зміст судового рішення першої інстанції
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 грудня 2019 року скаргу 
ТОВ «Телерадіокомпанія «Жиса» задоволено. 
Визнано неправомірними та скасовано постанови головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ Назаровця А. Т. від 29 жовтня 2019 року про приєднання виконавчих проваджень №№ 60260134, 60258848, 60259987, 60258900 до зведеного виконавчого провадження № 59036926.
 
Ухвала суду мотивована тим, що приєднання головним державним виконавцем Назаровцем А. Т. виконавчих проваджень № № 60260134, 60258848, 60259987, 60258900 до зведеного виконавчого провадження 
№ 59036926 відбулось у період дії постанови виконавця від 30 вересня 
2019 року про зупинення виконавчих дій по зведеному виконавчому провадженню, а тому такі дії державного виконавця суперечать положенню статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» та є підставою для визнання неправомірними та скасування оскаржуваних постанов 
від 29 жовтня 2019 року.
 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги 
 
Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - 
АТ «Ощадбанк») подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 26 грудня 2019 року із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні скарги, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що оскаржувана ухвала постановлена із порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
 
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
 
Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що приєднання виконавчих проваджень №№ 60260134, 60258848, 60259987, 60258900, у яких стягувачем є АТ «Ощадбанк», а боржником - Російська Федерація в особі Міністерства юстиції Російської Федерації», до зупиненого зведеного виконавчого провадження № 59036926 не суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема й Закону України «Про виконавче провадження». Вказує, що виконавець не вчиняв жодних дій у зведеному виконавчому провадженні, а приєднання зазначених виконавчих проваджень здійснено на виконання положень статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 
від 02 квітня 2012 року № 512/5. Вказує, що оскаржувані постанови винесені у виконавчих провадженнях, стороною яких ТОВ «Телерадіокомпанія «Жиса» не є, а тому останнє не має передбаченого процесуальним законодавством права оскаржувати дії та рішення виконавця за цими виконавчими провадженнями, що не було враховано судом. Зауважує, що 
АТ «Державний ощадний банк України» не було належним чином повідомлено про розгляд справи апеляційним судом, повістки про судове засідання, призначене на 26 грудня 2019 року, не отримувало.
 
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи 
 
У березні 2020 року від представників стягувачів у зведеному виконавчому провадженні № 59036926: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
ОСОБА_5 , надійшов відзив на апеляційну скаргу АТ «Ощадбанк», у якому вони посилаються на необґрунтованість доводів скарги та законність оскаржуваної ухвали апеляційного суду. Зазначають, що у період з 30 вересня по 08 листопада 2019 року головний державний виконавець не мав права вчиняти будь-які виконавчі дії у зведеному виконавчому провадженні № 59036926, оскільки у цей період воно було зупинено. Вважають безпідставними посилання АТ «Ощадбанк» стосовно того, що 
ТОВ «Телерадіокомпанія «Жиса» не є стороною виконавчих проваджень 
№№ 60260134, 60258848, 60259987, 60258900, оскільки з моменту прийняття виконавцем оскаржуваних постанов від 29 жовтня 2019 року вони автоматично стали складовою частиною зведеного виконавчого провадження № 59036926, де ТОВ «Телерадіокомпанія «Жиса» є одним із стягувачів. Отже, в силу частини першої статті 447 ЦПК України 
ТОВ «Телерадіокомпанія «Жиса», як сторона виконавчого провадження, мало право звернутися до суду із скаргою.
 
Рух справи в суді апеляційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 05 лютого 2020 року відкрито апеляційне провадження у цій справі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2020 року справу призначено до судового розгляду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції
 
На виконанні у ВПВР Департаменту ДВС МЮУ перебуває зведене виконавче провадження № 59036926 за виконавчими документами, виданими Апеляційним судом м. Києва у справі № 796/165/18 про стягнення коштів з Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації на користь ТОВ «Еверест Істейт», ПП «Едельвейс-2000», ПрАТ «Фортуна», 
ПрАТ «ЮБК-Інвест», ТОВ «Нива-Тур», ТОВ «Iммe», ПП «Планета», 
ТОВ «Крим дівелопмент», ПрАТ «Аеробуд», ТОВ «Приватофіс», ТОВ «Дайріс», ТОВ «Ділайн ЛТД», ТОВ «Телерадіокомпанія «Жиса», ТОВ «Приватленд», 
ТОВ з іноземними інвестиціями «Дан-панорама», ТОВ «Санаторій «Енергетик», ТОВ «Компанія з управління активами «Фінансовий капітал», ТОВ «Компанія з управління активами «Фінансовий вектор» та ОСОБА_2 
 
30 вересня 2019 року на підставі ухвали Верховного Суду від 16 вересня 2019 року у справі № 757/36346/19 головним державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС МЮУ Назаровцем А. Т. прийнято постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні № 59036926.
 
Крім того, на виконанні у ВПВР Департаменту ДВС МЮУ перебували чотири виконавчих провадження №№ 60260134, 60258848, 60259987, 60258900 про стягнення коштів з Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (боржник) на користь АТ «Державний ощадний банк України» (стягувач). 
 
29 жовтня 2019 року головний державний виконавець ВПВР Департаменту ДВС МЮУ Назаровець А. Т. у зазначених виконавчих провадженнях прийняв чотири постанови про приєднання їх до зведеного виконавчого провадження № 59036926.
 
Звертаючись до суду зі скаргою, ТОВ «Телерадіокомпанія «Жиса» посилалося на те, що дії головного державного виконавця Назаровця А. Т. про приєднання виконавчих проваджень №№ 60260134, 60258848, 60259987, 60258900 до зведеного виконавчого провадження № 59036926 суперечать постанові від 30 вересня 2019 року про зупинення вчинення виконавчих дій та не відповідають вимогам статті 34 Закону України «Про виконавче провадження».
 
Мотивувальна частина
 
Статтею 447 ЦПК України  передбачено, що  сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
 
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
 
Згідно з частиною першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
 
Частиною першою статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
 
Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
 
Пунктом 3 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення.
 
Частинами першою, п`ятою статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8, 11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті, а після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.
 
Системний аналіз зазначених норм дозволяє дійти висновку, що зупинення виконавчого провадження - це припинення вчинення виконавчих дій, обумовлене обставинами, що перешкоджають у їх вчиненні, передбаченими у нормах Закону України «Про виконавче провадження», які не можуть бути усунуті ані виконавцем, ані учасниками виконавчого провадження, протягом певного проміжку часу.
 
Із зупиненням виконавчого провадження виконавець не має права вчиняти будь-які виконавчі дії по такому виконавчому провадженні допоки існують обставини, якими обумовлено зупинення виконавчого провадження, до того моменту, поки останнє не буде відновлено на підставі постанови виконавця. 
 
Установивши, що 29 жовтня 2019 року, тобто у період зупинення вчинення виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні № 59036926 
(з 30 вересня по 08 листопада 2019 року), державний виконавець Назаровець А. Т. вчинив виконавчі дії у формі прийняття постанов щодо приєднання до зведеного виконавчого провадження виконавчих проваджень №№ 60260134, 60258848, 60259987, 60258900, що свідчить про порушення ним положень статей 34, 35 Закону України «Про виконавче провадження», апеляційний суд як суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для скасування оскаржуваних постанов державного виконавця від 29 жовтня 2019 року.
 
Доводи апеляційної скарги щодо того, що постанови виконавця про приєднання до зведеного виконавчого провадження були прийняті в інших провадженнях №№ 60260134, 60258848, 60259987, 60258900, а не в зупиненому провадженні № 59036926, тобто дії виконавця є правомірними, відхиляються колегією суддів з таких підстав.
 
Під виконавчими діями слід розуміти дії, що вчиняються виконавцями стосовно особи боржника або його майна всупереч або незалежно від його волі, спрямовані на створення умов для застосування заходів примусового виконання, а так само на примушування боржника до повного, правильного і своєчасного виконання вимог, що містяться у виконавчому документі. 
 
За змістом частини першої статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.
 
Відповідно до пункту 14 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 
від 02 квітня 2012 року (у редакції наказу Міністерства юстиції України 
від 29 вересня 2016 року) у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про об`єднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову.
 
Прийняття постанов про приєднання виконавчих проваджень 
№№ 60260134, 60258848, 60259987, 60258900 до зведеного виконавчого провадження № 59036926 мало наслідком те, що в межах зведеного виконавчого провадження було змінено перелік виконавчих документів, за якими має вчинюватися виконавче провадження, а також змінено коло учасників зведеного виконавчого провадження, тобто змінилися умови для застосування заходів примусового виконання судового рішення.
 
Разом з тим, зведене виконавче провадження № 59036926 було зупинено, тобто виконавчі дії до моменту його поновлення, в тому числі й ті, що пов`язані зі зміною кола виконавчих документів і учасників виконавчого провадження, проводитися не могли.
Крім того, колегією суддів враховано, що зведене виконавче провадження № 59036926 та виконавчі провадження №№ 60260134, 60258848, 60259987, 60258900 до моменту їх приєднання знаходилися у одного й того самого виконавця, який повинен був поновити вчинення виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні, а вже потім приєднувати до нього інші виконавчі провадження.
 
Колегія відхиляє аргументи апеляційної скарги про те, що 
ТОВ «Телерадіокомпанія «Жиса» не є стороною виконавчих проваджень 
№№ 60260134, 60258848, 60259987, 60258900, а тому не наділене оскаржувати вчинення дій у цих виконавчих провадженнях, оскільки з моменту прийняття державним виконавцем оскаржуваних постанов 
від 29 жовтня 2019 року про приєднання виконавчих проваджень до зведеного виконавчого провадження № 59036926, вони автоматично стали складовою частиною зведеного виконавчого провадження, де 
ТОВ «Телерадіокомпанія «Жиса» є одним із стягувачів. Отже, в силу частини першої статті 447 ЦПК України, ТОВ «Телерадіокомпанія «Жиса», як сторона виконавчого провадження, мало право звернутися до суду із скаргою.
 
Колегія суддів вважає, що неналежне повідомлення апеляційним судом 
АТ «Ощадбанк» про дату, час та місце судового засідання, призначеного на 26 грудня 2019 року, не призвели до порушення права банку на справедливий судовий розгляд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та не можуть слугувати підставою для скасування правильного по суті судового рішення, оскільки у Верховному Суді як суді апеляційної інстанції банк не був обмежений у реалізації своїх прав, передбачених цивільним процесуальним законодавством, у апеляційній скарзі виклав доводи щодо незгоди з позицією заявника, на які колегії суддів навела відповідні мотиви; про судові засідання, призначені Верховним Судом на 16 квітня, 28 травня, 
18 червня 2020 року (а. с. 146, 209 т. 1, а. с. 49 т. 2), повідомлений належним чином, представник банку брав участь у судових засіданнях та надавав свої пояснення щодо розгляду скарги. Отже, обмежень банку у доступі до правосуддя допущено не було.
 
Зазначений вище висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі 
№ 755/15824/15-ц (провадження № 61-23983сво18).
 
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
Керуючись статтями 24, 351, 367, 368, 374, 375, 381-384, 447 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишити без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного суду від 26 грудня 2019 року - без змін.
 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                            О. В. Білоконь
                                                                                                        
    О. М. Осіян
 
                                                                                                        Н. Ю. Сакара