ПОСТАНОВА
Іменем України

19 серпня 2020 року 
Київ
справа №243/4748/16-а
адміністративне провадження №К/9901/29740/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Коваленко Н.В., судді Чиркіна С.М., розглянувши в письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 
до Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради,
треті особи: Управління державної казначейської служби у м. Слов`янську Донецької області, Слов`янський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби,
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 грудня 2016 року (прийняту у складі головуючого судді Ільяшевич О.В.) та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2017 року (постановлену у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів Арабей Т.Г., Геращенка І.В.),
В С Т А Н О В И В :
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради (далі також - відповідач), треті особи - Управління державної казначейської служби у м. Слов`янську Донецької області, Слов`янський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби, в якому просив:
визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області щодо ненарахування та невиплати позивачу щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за заявою від січня 2016 року про поновлення виплати зазначеної допомоги з 18 травня 2015 року до закінчення шестимісячного строку дії довідки внутрішньо переміщеної особи від 18 грудня 2014 року №1429017382; 
визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області від 5 квітня 2016 року №03-30/1032 про відмову у призначенні позивачу щомісячної адресної допомоги; 
зобов`язати Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області поновити, нарахувати та виплатити позивачу виплату щомісячної адресної допомоги за період з 18 грудня 2015 року по 17 червня 2016 року; 
вирішити питання щодо відшкодування судових витрат; 
стягнути з Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області за рахунок Державного бюджету України заподіяну позивачу моральну шкоду у розмірі 300  000 грн.
17 травня 2017 року до суду позивачем подано письмову заяву згідно зі статтею 155 Кодексу адміністративного судочинства України про відкликання адміністративного позову в частині стягнення з Державного бюджету України заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 300  000 грн, яка була задоволена ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2017 року.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2017 року, в задоволенні позову відмовлено.
Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, виходив з того, що на час розгляду справи в суді першої інстанції порушення прав позивача щодо невиплати адресної грошової допомоги як внутрішньо переміщеній особі усунуті відповідачем добровільно.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги
Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, позивач звернувся з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області щодо ненарахування та невиплати позивачу щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за заявою від січня 2016 року про поновлення виплати зазначеної допомоги з 18 травня 2015 року до закінчення шестимісячного строку дії довідки внутрішньо переміщеної особи від 18 грудня 2014 року №1429017382; визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області від 5 квітня 2016 року №03-30/1032 про відмову у призначенні позивачу щомісячної адресної допомоги.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що на час розгляду справи в суді питання про зобов`язання Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради поновити, нарахувати та виплатити йому щомісячну адресну допомогу за період з 18 грудня 2015 року по 17 червня 2016 року відсутнє, але звертає увагу суду на те, що адміністративний позов ним подано 10 червня 2016 року. Тобто, на час виникнення спірних правовідносин були наявні всі обставини для звернення до суду за захистом своїх прав та свобод як громадянина України, а тому суди попередніх інстанцій безпідставно не задовольнили вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача.
Крім того, скаржник зазначає, що на час звернення до суду, відповідачем рішення про відмову у виплаті грошової допомоги не було скасовано. Рішення відповідача було скасовано після прийняття постанови Кабінету Міністрів України №365 від 8 червня 2016 року та тільки 21 жовтня 2016 року суму заборгованості було перераховано на його картковий рахунок.
Позиція інших учасників справи
Від інших учасників справи відзиву або заперечень на касаційну скаргу позивача не надходило, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає касаційному перегляду судових рішень судів попередніх інстанцій.
Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі №243/4748/16-а, витребувано адміністративну справу та запропоновано сторонам надати заперечення на касаційну скаргу, однак розгляд справи цим судом не був закінчений.
У зв`язку із початком роботи Верховного Суду, на виконання підпункту 4 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15  грудня  2017  року, далі - КАС України) матеріали цієї справи передано до Верховного Суду.
Суддя-доповідач ухвалою від 18 серпня 2020 року призначив справу №243/4748/16-а до розгляду в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення та виклику учасників справи колегією у складі трьох суддів з 19 серпня 2020 року.
При розгляді цієї справи в касаційному порядку учасниками справи клопотань заявлено не було.
Встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи
Судами попередніх інстанцій на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований у м. Донецьку, що підтверджується копією паспорта.
Відповідно до довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, виданої Управлінням соціального захисту населення Слов`янської міської ради від 18 грудня 2014 року №1429017376, ОСОБА_1 перемістився у м. Слов`янськ.
26 січня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради із заявою про здійснення перерахунку щомісячної адресної допомоги в зв`язку з подовженням дії довідки.
23 березня 2016 року Управлінням соціального захисту населення Слов`янської міської ради видано ОСОБА_1 нову довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи за №1429046191, визначено фактичне місце проживання у м. Слов`янську.
23 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
Рішенням від 5 квітня 2016 року за №03-30/1032 Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради відмовлено ОСОБА_1 в призначенні допомоги на підставі пункту 7.1 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженому постановою КМУ №509 від 1 жовтня 2014 року через відсутність відмітки територіального підрозділу Державної міграційної служби.
Рішенням від 25 червня 2016 року Управлінням соціального захисту населення Слов`янської міської ради призначено позивачу допомогу переміщеним особам на проживання з 3 серпня 2015 року по 2 лютого 2016 року.
Відповідно до протоколу від 25 червня 2016 року вказана допомога виплачена позивачу з серпня 2015 року по листопад 2015 року в повному обсязі; у грудні 2015 року виплачена частково у розмірі 256,65 грн, борг 185,35 грн. З січня 2016 року по лютий 2016 року допомога не виплачена борг 472,48 грн. Всього до виплати 657,83 грн та зазначено, що виплата буде здійснена в 7 місяці 2016 року.
9 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради із заявою, в якій просив розглянути питання щодо відновлення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Заява та необхідні документи надані 23 березня 2016 року. Та зазначив, що станом на 9 серпня 2016 року вказані виплати не отримав.
З витягу із протоколу №11-32/858 від 30 серпня 2016 року комісія з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам прийняла рішення про призначення /відновлення відповідних соціальних виплат.
Рішенням від 17 вересня 2016 року Управлінням соціального захисту населення Слов`янської міської ради призначено позивачу допомогу переміщеним особам на проживання з 23 березня 2016 року по 22 вересня 2016 року.
Протоколом від 20 вересня 2016 року підтверджено, що Управління має перед позивачем борг зі сплати допомоги переміщеним особам на проживання за період з 23 березня 2016 року по 22 вересня 2016 року у сумі 2662,45 грн та зазначено, що виплата заборгованості буде здійснена в 10 місяці 2016 року.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 
Оцінка висновків судів попередніх інстанцій і доводів учасників справи 
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з положенням частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зазначеним вимогам процесуального закону постанова Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 грудня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2017 року відповідають не повністю, а доводи касаційної скарги є частково обґрунтованими з огляду на наступне.
Враховуючи, що позивач оскаржує рішення судів попередніх інстанцій в частині визнання протиправною бездіяльності Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області щодо ненарахування та невиплати позивачу щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за заявою від січня 2016 року про поновлення виплати зазначеної допомоги з 18 травня 2015 року до закінчення шестимісячного строку дії довідки внутрішньо переміщеної особи від 18 грудня 2014 року №1429017382; визнання протиправним та скасування рішення Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області від 5 квітня 2016 року №03-30/1032 про відмову у призначенні позивачу щомісячної адресної допомоги, а тому, враховуючи положення статті 341 КАС України, рішення судів попередніх інстанцій буде переглядатися тільки в межах доводів та вимог касаційної скарги.
Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року №1706-VII (далі - Закон №1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання   у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Статтею 4 Закону №1706-VII визначено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.
Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.
Пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року №505, визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.
Пунктом 1 частини першої статті 1 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо посилення гарантій дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 24 грудня 2015 року №921-VIII (далі - Закон №921-VIII) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи було вилучено з переліку документів, до яких вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, визначених Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
Пунктом 4 частини другої розділу І Закону №921-VIII доповнена частина перша статті 4 Закону №1706-VII, яка передбачає, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.
Частиною першою статті 12 Закону №1706-VII визначено, що підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості.
Таким чином, з часу набрання чинності Закону України від 24 грудня 2015 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо посилення гарантій дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», а саме з 13 січня 2016 року, проставляння територіальними підрозділами Державної міграційної служби України відмітки про реєстрацію місця проживання осіб, зазначених у довідці, не є необхідним.
Крім того, пунктом 2 розділу ІІ Перехідних положень Закону №921-VIII визначено необхідність Кабінету Міністрів України протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.
На час відмови відповідачем в наданні позивачу адресної грошової допомоги Кабінетом Міністрів України не було видано нормативно-правових актів, спрямованих на приведення їх у відповідність із внесеними до Закону змінами.
З огляду на наведене, посилання відповідача як на підставу відмови у призначенні щомісячної адресної допомоги на пункт 7.1 Порядку №509 від 1 жовтня 2014 року через відсутність відмітки територіального підрозділу Державної міграційної служби на зворотному боці довідки про взяття на облік, є таким, що не відповідає діючому законодавству, а тому рішення відповідача, згідно якого позивачу було відмовлено у призначенні адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам, відповідно до заяви позивача, є незаконним.
При цьому, щодо посилання судів попередніх інстанцій на те, що, оскільки відповідачем на момент розгляду справи в суді першої інстанцій скасовано спірне рішення та нараховано позивачу щомісячну адресну грошову допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, то відсутні підстави для визнання протиправними дій відповідача, колегія суддів Верховного Суду зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
У Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, установлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Відповідно до частини третьої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Частиною першою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений в цій статті.
Таким чином, позивач як особа, яка має право на отримання щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, попри фактичне нарахування та виплату зазначеної грошової допомоги відповідачем з порушенням строків, визначених законодавством (в тому числі, нарахування та виплата такої допомоги після звернення особи з позовом до суб`єкта владних повноважень щодо захисту порушених прав), має право на оскарження несвоєчасного нарахування та виплати грошової допомоги, якщо вважає порушеними свої права внаслідок недотримання відповідачем встановленого законом порядку надання такої допомоги.
Враховуючи зазначене вище, колегія суддів Верховного Суду приходить до висновку про те, що вимога позивача про визнання протиправною бездіяльності Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області щодо ненарахування та невиплати позивачу щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за заявою від січня 2016 року про поновлення виплати зазначеної допомоги з 18 травня 2015 року, є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.
Водночас, як правильно встановлено судами попередніх інстанцій та не заперечувалося позивачем під час судового розгляду в судах попередніх інстанцій (також в касаційній скарзі), Управлінням соціального захисту населення Слов`янської міської ради самостійно скасовано рішення Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області від 5 квітня 2016 року №03-30/1032 про відмову у призначенні позивачу щомісячної адресної допомоги, яке оспорюється, а також здійснено нарахування та виплату адресної грошової допомоги, і ця обставина підтверджується рішенням від 17 вересня 2016 року та протоколом від 20 вересня 2016 року, згідно з яким судами попередніх інстанцій встановлено нарахування за прострочений період, а тому суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що позовна вимога про визнання протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області від 5 квітня 2016 року №03-30/1032 про відмову у призначенні позивачу щомісячної адресної допомоги не підлягає задоволенню. 
Згідно з імперативними вимогами статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги; на підставі встановлених фактичних обставин справи лише перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального та дотримання норм процесуального права.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини першої статті 351 КАС України, підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій з достатньою повнотою, але рішення судів попередніх інстанцій ухваленні з частковим порушенням норм процесуального права, тому вони підлягають скасуванню в частині.
Висновки щодо розподілу судових витрат
Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Частиною третьою статті 139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був сплачений судовий збір у сумі 1  818,97  грн (до суду першої інстанції в розмірі 551,20 грн, що підтверджується квитанцією від 16 червня 2016 року №158, до суду апеляційної інстанції 606,32 грн, що підтверджується квитанцією від 3 березня 2017 року №36, до суду касаційної інстанції в розмірі 661,45 грн, що підтверджується квитанцією від 23 червня 2017 року № 0.0.792826563.1).
Оскільки позов задоволено частково, на користь позивача підлягає присудженню сплачені ним судові витрати на сплату судового збору у розмірі 909,49 грн. 
Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 грудня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2017 року скасувати в частині відмови в задоволенні адміністративного позову про визнання протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг, за заявою від січня 2016 року про поновлення виплати зазначеної допомоги з 18 травня 2015 року.
Прийняти в цій частині нову постанову про задоволення позову.
Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг, за заявою від січня 2016 року про поновлення виплати зазначеної допомоги з 18 травня 2015 року.
В іншій частині постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 грудня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2017 року залишити без змін.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області (РНОКПП 25954290) у розмірі 909 (дев`ятсот дев`ять) гривень 49 коп.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач                                                                       Я.О. Берназюк 
Судді:                                                                                          Н.В. Коваленко
                                                                                          С.М. Чиркін