ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/9863/20	Головуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В. 	
Провадження № 33/817/306/20 	Доповідач - Тиха І.М.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП за його апеляційною скаргою на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.06.2020 року, -
В С Т А Н О В И В:
Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП України з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транпортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.
Згідно з постановою місцевого суду, ОСОБА_1 09.05.2020 року близько 22 год. 20 хв. на автодорозі Тернопіль-Львів-рава-Руська 5 км.+ 850 м., керував транспортним засобом марки «БМВ 730», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 09.05.2020 року близько 22 год. 20 хв. на автодорозі Тернопіль-Львів-рава-Руська 5 км.+ 850 м., керуючи транспортним засобом марки «БМВ 730», номерний знак НОМЕР_1 не був уважним, не вибрав безпечної швидкості та не впорався із керуванням та допустив з`їзд у кювет, після чого зіткнувся із деревом та перекинувся, внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги 2.3б, 12.1 ПДР України, за що відповідальність, передбачена ст. 124 КУпАП. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову та винести нову, якою звільнити його від адміністративного покарання з передачею на перевиховання колективу ПП «Західенергомонтаж» , а провадження у справі закрити.
        Зазначає, що свою вину повністю визнає та щиро розкаюється, вперше притягується до відповідальності, характеризується позитивно за місцем роботи, на утриманні має дружину (особу з інвалідністю, безробітню) та батьків пенсіонерів, він - єдиний годувальник в родині, а тому позбавлення права керування транспортним засобом поставить його та сім`ю у скрутне матеріальне становище.
       Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши апелянта, який підтримав апеляційну скаргу і, з мотивів викладених у ній, просить її задовольнити, прихожу до наступних висновків. 
       Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення. 
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, дослідженими судом першої інстанції та правопорушником не оспорюється. 
       При цьому, перевіряючи доводи апелянта щодо можливості звільнення апелянта від адміністративної відповідальності, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків. 
       Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
       Зважаючи на те, що ОСОБА_1 визнав своєю вину у вчиненні адміністративного правопорушення, щиро розкаявся, позитивно характеризується за місцем роботи та трудовий колектив ТОВ «ГОЛДФРУТ» клопоче про передачу його на поруки, проте, суд апеляційної інстанції не знаходить законних підстав для звільнення його від адміністративної відповідальності на підставі ст.21 КУпАП у зв`язку з передачею матеріалів на розгляд трудовому колективу, оскільки це не буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, яке вчинене ним умисно,становить підвищену небезпеку для суспільства та його діями завдано наслідки у вигляді пошкодження автомобіля.
       Відповідно до ст.21 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу. 
       При цьому, застосування до правопорушника положень ст.21 КУпАП є правом, а не обов`язком органу (посадової особи), уповноваженого вирішувати справу про адміністративне правопорушення.
       Вважаю, що з врахуванням обставин вчинення адміністративного правопорушення, а саме, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`ягніння (результат тесту 2,54%, що значно перевищує допустиму норму), таке порушення правил дорожнього руху є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.
При цьому, ОСОБА_1 було призначено адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, що хоч і є суворим проте безальтернативним видом стягнення.
       Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи та характер вчиненого правопорушення, приходжу до висновку про те що доводи апеляційної скарги про можливість передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд трудового колективу, не є достатніми підставами для її задоволення.
       З урахуванням наведеного, рішення місцевого суду слід залишити без змін, а апеляцію без задоволення.
       Керуючись. ст.294 КУпАП, суд,-
                                               п о с т а н о в и в:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.06.2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя