П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

25 серпня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/5467/19	

 	Головуючий в 1 інстанції: Балан Я.В.                                                       Дата і місце ухвалення: 02.12.2019р., м. Одеса                                   	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  -    Ступакової І.Г.
суддів             -    Бітова А.І.
-          Лук`янчук О.В.
       
        (у зв`язку із неявкою у судове засідання сторін, справа
        розглядається в порядку письмового провадження
        відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України)          
        
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу, -
В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Одеській області, в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 03.10.2019р., просила суд:
- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення    відповідача від 07.06.2019р. №0017001305, №0016991305, №0016941305, №0016931305, №0016921305 та №0017011305;
- визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів та зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 07.06.2019р. №0016981305;
- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0016971305 від 07.06.2019р.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що під час проведення в травні 2019 року позапланової документальної невиїзної перевірки діяльності ОСОБА_1 на предмет дотримання законодавства  щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску за період з 16.09.2014р. по 26.11.2018р., Головне управління ДФС в Одеській області не врахувало строки давності, передбачені п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України. ФОП ОСОБА_1. не було відомо про проведення перевірки,  запити про надання документів від перевіряючих не надходили. У зв`язку з цим, позивач вважає необґрунтованими посилання контролюючого органу в акті перевірки від 10.05.2019р. про ненадання ФОП ОСОБА_1 до перевірки певних документів, зокрема, виписок банку по рахунках, книги обліку доходів, декларації про майновий стан за 2018 рік тощо. Позивач вважає безпідставним висновок відповідача, що починаючи з 01.10.2017р. вона втрачає право перебування на спрощеній системі оподаткування і дохід, отриманий від здійснення підприємницької діяльності  на протязі 4 кварталу 2017 року та всього 2018 року оподатковується за загальних умовах. Як фінансове посередництво може розглядатися діяльність  платника єдиного податку третьої групи  з надання поворотної платної допомоги на постійній основі. Проте, правовідносини між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Перемога» носили разовий, а не постійний характер. При цьому, розділом ІІІ ПК України не передбачено коригування фінансового результату до оподаткування на різниці на суми фінансової допомоги, отриманої платником податку на прибуток. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року позов задоволено у повному обсязі.
Визнано протиправними та скасовано прийнятті 07.06.2019р. Головним управлінням ДФС в Одеській області податкові повідомлення-рішення №0017001305, №0016991305, №0016941305, №0016931305, №0016921305 та №0017011305, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів та зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №0016981305 та вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0016971305.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 02.12.2019р. з прийняттям нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що згідно виписок банку за період з 01.04.2016р. по 30.09.2017р. по поточному рахунку, відкритому в ПАТ «Банк Восток» ФОП ОСОБА_1. починаючи з 19.08.2017р. надавала поворотну фінансову допомогу ТОВ «Перемога», а тому, у відповідності до п.п.291.5 ст.291 ПК України, позивач не може бути платником єдиного податку першої-третьої груп та, на підставі ч.5 п.п.298.2.3 п.298.2 ст.298 Кодексу, зобов`язана була перейти на сплату інших податків і зборів. Однак, ФОП ОСОБА_1.  заяв про перехід на сплату  інших податків у встановлений  законодавством термін  до податкового органу за місцем реєстрації не подавала.  
Також, апелянт посилається на те, що порушуючи  вимоги п.292.1 ст.292 ПК України  ФОП ОСОБА_1. , перебуваючи на спрощеній системі оподаткування, включала до складу валового доходу не всі суми отриманого доходу. Позивач занизила суму валового доходу на 2017 рік в розмірі  140  541,40 грн. та за 2018 рік в сумі 177  031,07 грн., чим порушила вимоги п.177.2 ст.177 ПК України, яким чітко визначено, що об`єктом оподаткування  є чистий оподатковуваний дохід.
Посилається апелянт і на порушення позивачем строку виконання обов`язку щодо надання Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь  платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ). 
ОСОБА_1. подала письмовий відзив на апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області, в якому просить скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін. Позивач зазначає, що в порушення вимог п.6 ч.2ст.296 КАС України в апеляційній скарзі відсутні обґрунтування  вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права. ОСОБА_1. просить суд апеляційної інстанції врахувати, що повернення поворотної фінансової допомоги  ТОВ «Перемога» може мати наслідки лише  для податкового обліку  та податкових зобов`язань вказаного суб`єкта господарювання і не має відношення до перебування ФОП ОСОБА_1 на спрощеній системі оподаткування. При цьому, правовідносини між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Перемога» носили разовий, а не постійний характер, а тому не є діяльністю  у сфері фінансового посередництва. Фінансові послуги можуть надавати лише особи із зареєстрованим відповідним видом діяльності, а той час як ні у ФОП ОСОБА_1 , ні у  ТОВ «Перемога» не зареєстровано виду діяльності по коду 64 «Надання фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення». 
25.08.2020 року від представника позивачки надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням представника в іншому судовому засіданні.
        Колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки причини, вказані в клопотаннях не є достатніми для відкладення розгляду справи в суді апеляційної інстанції, в тому числі з урахуванням відсутності доказів перебування представника в іншому судовому засіданні..
В свою чергу, колегія суддів вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та відповідно до викладених доводів в апеляційній скарзі та відзиві позивача на апеляційну скаргу, на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1. з 16.09.2014р. була зареєстрована фізичною особою-підприємцем, основним видом діяльності якої було Рекламні агентства (КВЕД 73.11). Також, зареєстрованими видами діяльності позивача були: організування конгресів і торговельних виставок (КВЕД 82.30); інші види видавничої діяльності (КВЕД 58.19), виробництво кіно- та відеофільмів, телевізійних програм (КВЕД 59.11); видання звукозаписів (КВЕД 59.20); посередництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації (КВЕД 73.12); дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки (КВЕД 73.20); діяльність у сфері фотографії (КВЕД 74.20).
Підприємницька діяльність ФОП ОСОБА_1 припинена з 26.11.2018р. 
У зв`язку з укладенням 08.02.2019р. шлюбу з ОСОБА_2 позивачем змінено прізвище після державної реєстрації шлюбу на ОСОБА_1 . 
На підставі п.п.78.1.7, п.78.1, ст.78, ст.79 Податкового кодексу України, п.2 , ч.1, ст.13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у зв`язку із рішенням щодо припинення підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців, прийнятим ФОП ОСОБА_1 , №25560050003113053 від 26.11.2018 року, згідно наказу Головного управління ДФС в Одеській області №2692 від 09.04.2019р., головним державним ревізор-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС в Одеській Області Холодовою Н.В., у період з 23.04.2019р. по 02.05.2019р. проведено документальну позапланову невиїзну перевірку діяльності ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2016р. по 26.11.2018р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 16.09.2014р. по 26.11.2018р. 
За результатами перевірки Головним управлінням ДФС в Одеській області складено акт №901/15-32-13-05/ НОМЕР_1 від 10.05.2019р.,  у висновках якого, серед іншого, зафіксовано порушення позивачем:
- п.295.3 ст.295 ПК України, що виразилося у порушенні термінів сплати узгоджених податкових зобов`язань по єдиному податку з фізичних осіб за 1-е півріччя 2017 року по термін до 19.08.2017р., фактично сплачено - 11.10.2017р.;
- п.295.1 ст.292, п.293.1, ч.4 п.293.4 ст.293, п.295.3 статті 295, пп.296.1.1, п.296.3 ст.296 ПК України, у результаті чого занижено єдиний податок за три квартали 2017 року у сумі 3425,00 грн., а саме: у зв`язку із оподаткуванням доходу за невірною ставкою єдиного податку 2625,00 грн. та у зв`язку із не вірним визначенням суми доходу платника податку у сумі 800,00 грн.; 
- пп.177.5.2 п.177.5, п.177.11 ст.177 ПК України, а саме: не надання податкової декларації про майновий стан і доходи за 4-й квартал 2017 року, терміном до 09.02.2018р. та невчасне надання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік по строку до 26.12.2018р., яка фактично надана 14.01.2019р.; 
- п.177.1, п.177.2, п.177.4 , ст.177, п.167.1 ст.167 ПК України - встановлено заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності всього у сумі 44284,47 грн., у тому числі 2017 рік - 22943,85 грн., 2018 рік - 21340,62 грн.; 
- пп.б п.176.2 ст.176 ПК України, Наказу Міністерства фінансів України №4 від 13.01.2015р. «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма N 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку», Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №111/26556 від 30.01.2015р., а саме: ненадання Звіту за Ф.1-ДФ за 2-й квартал 2017 року у строку до 09.08.2017р. та за 3-й квартал 2018 року у строк до 09.11.2018р., п.8 ст.9, пп.2.1 п.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», встановлено заниження єдиного соціального внеску від підприємницької діяльності всього у сумі 43003,81 грн., а саме за 2017 рік - у сумі 25930,49 грн. і за 2018 рік у сумі 17073,32 грн.; 
- п.п. 1.2 п. 16-11, п.1.4 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, а саме: встановлено заниження грошового зобов`язання з військового збору від підприємницької діяльності у сумі 3690,37 грн.; 
- п.181.1 ст.181, п.183.1, п.183.2 ст.183 Податкового кодексу України, у результаті чого донараховано ПДВ за період з 01.10.2017р. по 26.11.2018р. у сумі 43395,42 грн., а саме: за жовтень 2017 року - 15177,97 грн., за листопад 2017 року - 4539,47 грн., за грудень 2017 року - 3706,13 грн., за січень 2018 року - 1206,13 грн., за лютий 2018 року - 1055,60 грн., за березень 2018 року - 1051,71 грн., за квітень 2018 року - 1018,37 грн., за травень 2018 року - 9935,04 грн., за червень 2018 року - 1250,00 грн., за липень 2018 року - 1108,33 грн., за серпень 2018 року - 1116,67 грн., за вересень 2018 року - 1096,67 грн., за жовтень 2018 року - 1133,33 грн.; 
- п.203.1 ст.203 ПК України, у результаті чого не надано декларації з ПДВ за жовтень, листопад, грудень 2017 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень та листопад 2018 року. 
Зокрема, в акті перевірки зазначено, що у період з 01.04.2016р. по 26.11.2018р. ФОП ОСОБА_1. , обравши відповідно до пп.3 п.291.4 ст.291 ПК України, спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, здійснювала діяльність із застосуванням ставки єдиного податку, встановленої для сплати єдиного податку платниками єдиного податку третьої групи та сплачувала до бюджету єдиний податок, встановлений пунктом 295.3 статті 295 ПК України. Перевіркою встановлено порушення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання по єдиному податку з фізичних осіб, а саме: згідно Податкової декларації платника єдиного податку за 1-е півріччя 2017 року, наданого до контролюючого органу №1769603599 від 11.07.2017р. сума самостійно нарахованого платником єдиного податку складає 28279.92 грн. Граничний термін надання звіту 09.08.2017р., граничний термін сплати податкового зобов`язання з єдиного податку за 1-е півріччя 2017 року - 19.08.2017р. Станом на 19.08.2017р. на особовому рахунку за кодом платежу 18050400 «Єдиний податок з фізичних осіб» ФОП ОСОБА_1 рахувалась заборгованість в сумі 17487,76 грн., яка погашена підприємцем 11.10.2017р., чим порушено п.295.3 статті 295 Податкового кодексу України. Книга обліку доходів до перевірки не надана. Згідно виписок банку за період з 01.04.2016р. по 30.09.2017р. по поточному рахунку № НОМЕР_2 , відкритого в ПАТ «Банк Восток», ФОП ОСОБА_1. починаючи з 19.08.2017р. надавала поворотну фінансову допомогу ТОВ «Перемога» (код ЄДРПОУ 19039938) згідно договору №1/8965 від 25.07.2017р. Відповідно до Національного класифікатора України ДК 009:2010 «Класифікація видів економічної діяльності» (КВЕД 2010), надання поворотної фінансової допомоги належить до коду 64 «Надання фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення» та є забороненим для здійснення діяльності на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності. При цьому, на виконання вимог ч.5 п.п.298.2.3 п.298.2 ст.298 ПК України ФОП ОСОБА_1. заяв на перехід на сплату інших податків, у встановлений законодавством термін, до ДПІ за місцем реєстрації, не надавала. У зв`язку з вище встановленими порушеннями, податковий орган дійшов висновку, що починаючи з 01.10.2017р. позивач втрачає право перебування на спрощеній системі оподаткування, а  дохід, отриманий від здійснення підприємницької діяльності на протязі 4 кварталу 2017 року та всього 2018 року,  має оподатковуватися на загальних умовах.
Також, в акті перевірки зазначено, що згідно виписок банку по рахунку № НОМЕР_2 , відкритого в ПАТ «Банк Восток», у період з 19.08.2017р. по 30.09.2017р. ФОП ОСОБА_1. повернуто фінансової допомоги всього у сумі 17500,00 грн.  У зв`язку з порушенням умов перебування на спрощеній системі оподаткування, позивач зобов`язана була оподаткувати дохід в сумі повернутих коштів за надання такої допомоги за ставкою 15 відсотків та перейти на сплату інших податків і зборів з першого числа місяця, наступного за звітним кварталом, в якому відбулося таке порушення. Зазначені висновки контролюючого органу стали підставою для донарахування податкових зобов`язань по єдиному податку за три квартали 2017 року в сумі 2625,00 грн. 
Згідно виписок банку ФОП ОСОБА_1. отримала кошти на розрахунковий рахунок за 2016 рік у сумі 8300,00 грн., за три квартали 2017 року всього в сумі 1046173,00 грн. Розбіжність між задекларованим підприємцем доходом та за результатами перевірки склала за 2017 рік - (+16000,00 грн.). Крім того, зазначено, що згідно виписок банку ФОП ОСОБА_1. отримала фінансову допомогу від ТОВ «Перемога» згідно договору №123/48 від 20.08.2017р. всього в сумі 57200,00 грн., але повернення підприємцем вищевказаної допомоги за договором №123/48 від 20.08.2017р. в перевіряємому періоді відсутнє. Враховуючи вказане ФОП ОСОБА_1. занизила суму валового доходу за 2017 рік в розмірі 140541,40 грн. та за 2018 рік у сумі 177031,07 грн., чим порушила вимоги п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України.
В ході перевірки правильності нарахування єдиного внеску з сум чистого доходу, на який нараховується єдиний внесок з урахуванням максимального розміру доходів, на який нараховується єдиний соціальний внесок, у розмірі 22,0% контролюючим органом зафіксовано порушення пп.2.1 п.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» , в результаті чого ФОП ОСОБА_1. донараховано єдиний соціальний внесок в загальній сумі 43003,81 грн.
На підставі акту перевірки №901/15-32-13-05/ НОМЕР_1 від 10.05.2019р. Головним управлінням ДФС в Одеській області 07.06.2019р., серед іншого, прийнято податкові повідомлення-рішення:
- №0017011305, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем податок на додану вартість у розмірі 2 380,00 грн.;
- №0017001305, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у зальному розмірі 54 244,28 грн. (в т.ч. за основним платежем - 43395,42 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями -10848,86 грн.);
- №0016991305, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір у загальному розмірі 4612,96 грн. (в т.ч. за основним платежем - 3690,37 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 922,59 грн.);
- №0016941305, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 55 355,59 грн. (в т.ч. за основним платежем - 44284,47 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 11071,12 грн.);
- №0016931305, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій за платежем податок на доходи фізичних осіб у розмірі 340,00 грн.;
- №0016921305, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем єдиний податок з фізичних у загальному розмірі 4 281,25 грн. (в т.ч. за основним платежем - 3425 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 856,25 грн.).
Також, 07.06.2019р. податковим органом прийнято рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів та зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №0016981305, яким позивача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 5596,90 грн., внаслідок донарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Того ж дня, Головне управління ДФС в Одеській області ОСОБА_1. винесено вимогу про сплату боргу №Ф-0016971305 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 43003,81 грн.
Підставою для здійснення податковим органом позивачу донарахувань та прийняття вимоги про сплату боргу і рішення про застосування штрафних санкцій, стали висновки контролюючого органу про порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , умов перебування на спрощеній системі оподаткування із відповідним переведенням позивача на загальну систему оподаткування.
Не погоджуючись з правомірністю вказаних податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу ОСОБА_1 оскаржила їх в судовому порядку.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов висновку, що Головним управлінням ДФС в Одеській області правомірно проведено перевірку правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 16.09.2014р. по 26.11.2018р. ФОП ОСОБА_1 , зазначивши, що нормами частини 16 ст.25 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» чітко визначено, що строк давності щодо нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, застосування та стягнення сум недоїмки з єдиного внеску, штрафів та нарахованої пені - не застосовується.
Щодо висновків контролюючого органу щодо порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 умов перебування на спрощеній системі оподаткування із відповідним переведенням позивача на загальну систему оподаткування у зв`язку з наданням фінансової допомоги на поворотній основі ТОВ «Перемога», то суд першої інстанції визнав їх необґрунтованими, зазначивши, що надання одноразової поворотної фінансової допомоги не є діяльністю у сфері фінансового посередництва. ФОП ОСОБА_1 , було одноразово, а не на постійній основі, надано поворотну фінансову допомогу ТОВ «Перемога», що не суперечить вимогам підпункту 291.5.1 пункту 291.5 статті 291 Податкового кодексу України, щодо перебування на спрощеній системі оподаткування.
А відтак, за висновками суду першої інстанції, позивачем не порушено вимоги ПК України, які дозволяють застосовувати спрощену систему оподаткування, а тому відповідач, приймаючи оскаржувані рішення, діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб визначений податковим законодавством України.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України та Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
У відповідності до п.15.1 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.
Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
За приписами п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування (п.44.2 ст.44 ПК України).
Пунктом 291.2 ст.291 ПК України встановлено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
В силу вимог п.291.3 ст.291 ПК України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.
Відповідно до п.291.4 ст.291 ПК України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку, зокрема, третя група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень.
Відповідно до п.п.177.1, 177.2 ст.177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.
У разі якщо фізична особа-підприємець отримує інші доходи, ніж від провадження підприємницької діяльності, у межах обраних ним видів такої діяльності, такі доходи оподатковуються за загальними правилами, встановленими цим Кодексом для платників податку - фізичних осіб (п.177.6 ст.177 ПК України).
Згідно статті 292 Податкового кодексу України, доходом платника єдиного податку для фізичної особи - підприємця є дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.
До складу доходу, визначеного статтею 292 Податкового кодексу України, не включаються, зокрема, суми фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, отриманої та поверненої протягом 12 календарних місяців з дня її отримання, та суми кредитів.
Відповідно до пп. 14.1.257 Податкового кодексу України, поворотна фінансова допомога - це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.
Згідно частин 1, 3, 5 п.п.298.2.3. п. 298.2. ст. 298 ПК України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та строки:
у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку першої і другої груп та нездійснення такими платниками переходу на застосування іншої ставки - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;
у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку третьої групи - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;
у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми.
Відповідно до ч.6 п.п. 291.5.1. п. 291.5. ст. 291 ПК України не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп - суб`єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють - діяльність у сфері фінансового посередництва, крім діяльності у сфері страхування, яка здійснюється страховими агентами, визначеними Законом України «Про страхування», сюрвейєрами, аварійними комісарами та аджастерами, визначеними розділом III цього Кодексу.
Колегією суддів встановлено, що до припинення підприємницької діяльності, фізична особа - підприємець ОСОБА_1. перебувала на третій групі спрощеної системи оподаткування.
В акті перевірки зазначено, що перевіркою питань щодо отримання/надання фізичною особою-підприємцем сум фінансової допомоги встановлено, що ФОП ОСОБА_1. , згідно з документами, наданими до перевірки, отримувала від ТОВ «Перемога» та надавала фінансову допомогу ТОВ «Перемога» згідно наступних договорів:
-          №1/8965 від 25.07.2017р. ФОП ОСОБА_1. починаючи з 19.08.2017р. надала поворотну фінансову допомогу всього в сумі 106,0 тис. грн. В період перебування підприємця на спрощеній системі оподаткування, а саме до 30.09.2017р., згідно виписок банку наданих до перевірки, ФОП ОСОБА_1. повернуто від ТОВ «Перемога» поворотну фінансову допомогу в сумі 27,5 тис. грн.;
-          №123/48 від 20.08.2017р. Згідно виписок банку за період з 01.04.2016р. по 26.11.2018р. ТОВ «Перемога» надало фінансову допомогу в сумі 57 200,00 грн. Документи щодо повернення підприємцем до перевірки не надано. Таким чином, на момент прийняття рішення ФОП ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності рахувалась кредиторська заборгованість перед ТОВ «Перемога» по даному договору в сумі 57 200,00 грн.
Перевіряючі дійшли висновку, що починаючи з 01.10.2017р. ФОП ОСОБА_1. втрачає право перебування на спрощеній системі оподаткування і таким чином, дохід отриманий від здійснення підприємницької діяльності на протязі 4 кв. 2017 р. та всього 2018 року, за результатами перевірки, оподатковується на загальних умовах. Зокрема, відповідач зазначає, що згідно Національного класифікатора України ДК 009:2010 «Класифікація видів економічної діяльності» (КВЕД 2010) надання поворотної фінансової допомоги належить до коду 64 «Надання фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення» та є забороненим для здійснення діяльності на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності.
Такі висновки перевіряючих колегія суддів вважає помилковими виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 20.08.2017р. між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Перемога» було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги №123/48, за умовами якого ТОВ «Перемога» зобов`язалось надати позивачу безвідсоткову фінансову допомогу у розмірі 57 200,00 грн., строком на 365 днів, а ФОП ОСОБА_1. зобов`язалась повернути ТОВ «Перемога» грошові кошти по закінченні цього строку.
ТОВ «Перемога» надало фінансову допомогу ФОП ОСОБА_1. у передбаченому договором розмірі, відповідно до платіжних доручень: №442 від 31.08.2017р., №452 від 06.09.2017р., №484 від 11.10.2017р., №487 від 19.10.2017р. та №499 від 30.10.2017р. 
Позивач у повному обсязі повернула взяті грошові кошти відповідно до платіжних доручень: №20 від 20.09.2017р., №21 від 21.09.2017р., №39 від 01.11.2017р., №40 від 03.11.2017р. 
Як встановлено судом першої інстанції, внаслідок технічного збою, у призначенні платежу вищезазначених платіжних доручень було допущено описку шляхом невірного зазначення реквізитів договору про надання фінансової допомоги, про що позивач повідомила ТОВ «Перемога» листами від 20.09.2017р., від 21.09.2017р., від 01.11.2017р. та  від 03.11.2017р. та просила вважати вірним призначення платежу «повернення фінансової допомоги згідно договору №123/48 від 20.08.2017р.»
Листом від 20.11.2019р. №20/11-1, ТОВ «Перемога» повідомило, що фінансова допомога за договором №123/48 від 20.08.2017р. була повернута ФОП ОСОБА_1 у повному обсязі.
Податковим органом не доведено укладення будь-яких інших договорів, за якими ТОВ «Перемога» надавало ФОП ОСОБА_1. фінансову допомогу, тому колегія суддів приймає до уваги посилання позивача на допущення помилки у реквізитах договору у призначенні платежу. А відтак, висновки перевіряючих стосовно не повернення ФОП ОСОБА_1 поворотної фінансової допомоги ТОВ «Перемога» протягом 12 календарних місяців з дня її отримання і, відповідно, про втрату позивачем права перебування на спрощеній системі оподаткування, є необґрунтованими.
У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не повинна була переходити  на загальну систему оподаткування з відповідним обчисленням і сплатою податків та зборів.
В акті перевірки зазначено, що між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ТОВ «Перемога» 25.07.2017р. та 20.08.2017р. укладались взаємні договори «Про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги» №1/8965  та №123/48.
Сума безвідсоткової фінансової допомоги, наданої позивачем ТОВ «Перемога» за умовами договору №1/8965 від 25.07.2017р. складає 48800,00 гривень, строк - 730 календарних дні.
У період з серпня 2017 року по листопад 2017 року ФОП ОСОБА_1 на адресу ТОВ «Перемога» було перераховано 48800,00 гривень поворотної фінансової допомоги, що підтверджується копіями платіжних доручень: №17 від 19.08.2017р., №18 від 23.08.2017р., №19 від 30.08.2017р., №22 від 25.09.2017р., №23 від 25.09.2017р., №41 від 06.11.2017р. та №42 від 06.11.2017р. 
Поворотна фінансова допомога згідно умов договору №1/8965 від 25.07.2017р. була повернута ТОВ «Перемога» на адресу ТОВ ОСОБА_1 , у сумі 41500,00 грн.  у період з серпня 2017 року по листопад 2017 року, що підтверджується платіжними дорученнями: №429 від 22.08.2017р., №441 від 31.08.2017р., №483 від 11.10.2017р., №524 від 09.11.2017р., №528 від 17.11.2017р., №531 від 22.11.2017р. 
Строк повернення суми поворотної фінансової допомоги - до 25 липня 2019 року.
Таким чином, сума заборгованості ТОВ «Перемога» перед ФОП ОСОБА_1 за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 25.07.2017р. №1/8965 становить 7 299,99 грн.
Підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 було припинено 26.11.2018р.
З вказаного слідує, що обов`язок з остаточного повернення усієї суми фінансової допомоги не настав, ані на момент припинення ФОП ОСОБА_1 у листопаді 2018 року, ані на момент проведення перевірки, ані на момент винесення спірних податкових повідомлень-рішень.
Відповідно до абзацу третього статті 333 Господарського кодексу України, фінансове посередництво - діяльність, пов`язана з отриманням та перерозподілом фінансових коштів, крім випадків, передбачених законодавством. Фінансове посередництво здійснюється установами банків та іншими фінансово-кредитними організаціями.
Податковий кодекс України не містить визначення поняття «фінансового посередництва», проте відповідно до Класифікації видів економічної діяльності ДК 009:2010 (Наказ Держспоживстандарту України №457 від 11.10.2010р., КВЕД-2010), розділом 3 КВЕД-2010 передбачено - КВЕД побудовано за ієрархічною системою кодування із застосуванням літерно-цифрового коду. Літерні познаки секцій використовують як рубрикатор і їх не використовують у кодуванні. Подальшу деталізацію секцій КВЕД - розділ, група, клас - позначають цифровими кодами.
Розділом 5 КВЕД-2010 встановлено - Фінансова та страхова діяльність (секція - К), Надання фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення (розділ - 64), Грошове посередництво (група - 64.1), Інші види грошового посередництва (клас - 64.19).
З вищезазначеного вбачається, що лише особи з зареєстрованим відповідним видом діяльності можуть надавати фінансові послуги.
Проте, ані у ФОП ОСОБА_1 , ані у ТОВ «Перемога» не зареєстровано такий вид діяльності.
Учасниками справи не заперечується, що правовідносини між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Перемога» щодо надання поворотної фінансової допомоги носили разовий, а не постійний характер, в той час, як надання поворотної фінансової допомоги іншій особі, може розцінюватись як надання фінансових послуг та фінансове посередництво, виключно якщо воно здійснюється на постійній основі.
Більше того, надання у якості фінансової допомоги власних коштів взагалі не може вважатись фінансовим посередництвом, оскільки операція фінансового посередництва пов`язана з отриманням та перерозподілом фінансових коштів, тобто залучених коштів, які і передаються у позику.
При вирішенні спору колегія суддів, також, враховує, що надання безвідсоткової фінансової допомоги, що мало місце у даному випадку, не має жодних ознак фінансової послуги, оскільки не спрямоване на отримання прибутку.
Що стосується бухгалтерського обліку поворотної фінансової допомоги, то необхідно зазначити, що для відображення позик залежно від строків, отриманих не від банківських установ, передбачено субрахунки:
- 505 «Інші довгострокові позики в національній валюті» або 506 «Інші довгострокові позики в іноземній валюті», якщо строк повернення позики згідно із договором більший як 12 місяців з дати складання фінзвітності (закінчення звітного періоду);
- 685 «Розрахунки з іншими кредиторами», якщо позику слід повернути не пізніше, ніж протягом 12 місяців з дати складання фінзвітності (закінчення звітного періоду);
- 605 «Прострочені позики в національній валюті» або 606 «Прострочені позики в іноземній валюті», якщо строк погашення позики згідно із договором вже минув (але строк давності за такою заборгованістю ще не сплинув).
Надана поворотна допомога відображається у складі іншої дебіторської заборгованості (за дебетом субрахунку 377 якщо менше 12 місяців, та на субрахунку 183 - якщо на більший строк за 12 місяців).
Враховуючи вищевикладене термін повернення поворотної фінансової допомоги у договорі, може бути встановлений більший ніж 12 місяців.
Що стосується визначення перевіряючими грошових зобов`язань та штрафних санкцій з податку на прибуток, то колегія суддів зазначає, що розділом III ПК України не передбачено коригування фінансового результату до оподаткування на різниці суми поворотної фінансової допомоги, отриманої платником податку на прибуток. Саме тому такі операції відображаються згідно з правилами бухгалтерського обліку при формуванні фінансового результату. Лише коли поворотна фіндопомога стане безповоротною, у бухгалтерському обліку отримувача допомоги потрібно визначити дохід.
Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи позивача, що операції, пов`язані з отримання, наданням та поверненням/неповерненням поворотної фіндопомоги, не можуть розглядатися, як постачання товарів або послуг, а тому вони не є об`єктом оподаткування ПДВ.
З цих же підстав колегія суддів вважає необґрунтованим визначення перевіряючими грошових зобов`язань та штрафних санкцій з єдиного соціального внеску, враховуючи, що сума поворотної допомоги, а також безповоротної, яка не має систематичного характеру, не є об`єктом нарахування ЄСВ.
На підставі викладеного у сукупності, колегія суддів вважає помилковими висновки Головного управління ДПС в Одеській області, що у зв`язку із здійсненням господарських операцій з ТОВ «Перемога» щодо надання поворотної фінансової допомоги ФОП ОСОБА_1. втрачає право перебування на спрощеній системі оподаткування і дохід, отриманий від здійснення підприємницької діяльності на протязі 4 кв. 2017 р. та всього 2018 року,  має бути оподатковано на загальних умовах, з одночасним поданням позивачем відповідної звітності.
А відтак, податкові повідомлення-рішення від 07.06.2019р. №0017001305, №0016991305, №0016941305, №0016931305, №0016921305, №0017011305, рішення про застосування штрафних санкцій від 07.06.2019р. №0016981305 та вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0016971305 від 07.06.2019р. були правомірно скасовані судом першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги Головного управління ДПС в Одеській області висновків суду про задоволення позову не спростовують, ґрунтуються на посиланнях, які судом першої інстанції правомірно не прийнято до уваги, а тому підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду першої інстанції від 02 грудня 2019 року колегія суддів не вбачає.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -          
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення виготовлений 25 серпня 2020 року.

Головуючий:                                                                                                                     І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов

                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук