Постанова 
Іменем України
 
24 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 700/93/15
провадження № 61-45580св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Кузнєцова В. О., 
суддів: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,
 
учасники справи:
позивач - звенигородська місцева прокуратура в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області,
відповідачі:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
треті особи: Лисянська районна державна адміністрація, Кам`янобрідська сільська рада Лисянського району Черкаської області,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги  ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Тарасенком Русланом Анатолійовичем, ОСОБА_2 , подану представником - адвокатом Середенка Олександра Васильовича, на рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 20 червня           2018 року в складі судді Добриднюк Н. О. та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 12 вересня 2018 року в складі колегії суддів: Бородійчука В. Г., Василенко Л. І., Фетісової Т. Л.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У січні 2015 року Звенигородська місцева прокуратура в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Лисянська районна державна адміністрація, Кам`янобрідська сільська рада Лисянського району Черкаської області, в якому з врахуванням уточненої позовної заяви просила: 
1) витребувати від ОСОБА_1 шляхом зобов`язання повернути державі в особі Головного управління Держземагенства України в Черкаській області земельні ділянки з кадастровими номерами: 7122884000:02:001:0217, 7122884000:02:001:0229, 7122884000:02:001:0218, 7122884000:02:001:0220, 7122884000:02:001:0221, 7122884000:02:001:0196, 7122884000:02:001:0204, 7122884000:02:001:0199, 7122884000:02:001:0202, 7122884000:02:001:0226, 7122884000:02:001:0206, 7122884000:02:001:0227, 7122884000:02:001:0203, 7122884000:02:001:0219, 7122884000:02:001:0207, 7122884000:02:001:0213, 7122884000:02:001:0223, 7122884000:02:001:0205, 7122884000:02:001:0198, 7122884000:02:001:0215, 7122884000:02:001:0201, 7122884000:02:001:0211, 7122884000:02:001:0212, 7122884000:02:001:0200, 7122884000:02:001:0214, загальною площею 49,9986 га вартістю 1 127 962,32 грн в адміністративних межах Кам`янобрідської сільської ради Лисянського району Черкаської області;
2) витребувати від ОСОБА_2 шляхом зобов`язання повернути на користь держави в особі Головного управління Держземагенства України                      в Черкаській області земельні ділянки з кадастровими номерами: 7122884000:02:001:0222, 7122884000:02:001:0210, 7122884000:02:001:0208, 7122884000:02:001:0225, 7122884000:02:001:0224, 7122884000:02:001:0209, 7122884000:02:001:0216, 7122884000:02:001:0197, 7122884000:02:001:0228, 7122884000:02:001:0195, загальною площею 19,9996 га вартістю 478 391,84 грн в адміністративних межах Кам`янобрідської сільської ради Лисянського району Черкаської області.
 
Позов мотивований тим, що розпорядженням Лисянської районної державної адміністрації від 17 грудня 2009 року № 408 «Про затвердження матеріалів по вибору місця розташування земельних ділянок та надання дозволу на розробку проекту відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства по Кам`янобрідській сільській раді» надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передання у приватну власність громадянам: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,            ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 ,            ОСОБА_37 загальною площею 70 га для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності в адміністративних межах Кам`янобрідської сільської ради Лисянського району Черкаської області за межами населеного пункту.
Розпорядженням Лисянської районної державної адміністрації від 31 грудня 2009 року № 437 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам в адміністративних межах Кам`янобрідської сільської ради» затверджено проект із землеустрою щодо відведення зазначених земельних ділянок загальною площею 69,9982 га вказаним громадянам у приватну власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель резервного фонду                               в адміністративних межах Кам`янобрідської сільської ради Лисянського району Черкаської області за межами населеного пункту.
Громадянам видано державні акти на право приватної власності на земельні ділянки і в подальшому вказані громадяни відчужили відповідні земельні ділянки на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2010 року за адміністративним позовом Кам`янобрідської сільської ради Лисянського району Черкаської області до Лисянської районної державної адміністрації Черкаської області визнані протиправними та скасовані розпорядження Лисянської районної державної адміністрації від 17 грудня 2009 року № 408 та від 31 грудня 2009 року № 437, що стали підставою для надання земельних ділянок вказаним громадянам.
Посилаючись на те, що вищевказані земельні ділянки загальною площею 69,9982 га незаконно вибули з власності держави та поза її волею, згодом відчужені на користь відповідачі по справі, Звенигородська місцева прокуратура просила задовольнити позов.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 20 червня 2018 року позов задоволено.
Витребувано від ОСОБА_1 шляхом зобов`язання повернути на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області земельні ділянки з кадастровими номерами: 7122884000:02:001:0217, 7122884000:02:001:0229, 7122884000:02:001:0218, 7122884000:02:001:0220, 7122884000:02:001:0221, 7122884000:02:001:0196, 7122884000:02:001:0204, 7122884000:02:001:0199, 7122884000:02:001:0202, 7122884000:02:001:0226, 7122884000:02:001:0206, 7122884000:02:001:0227, 7122884000:02:001:0203, 7122884000:02:001:0219, 7122884000:02:001:0207, 7122884000:02:001:0213, 7122884000:02:001:0223, 7122884000:02:001:0205, 7122884000:02:001:0198, 7122884000:02:001:0215, 7122884000:02:001:0201, 7122884000:02:001:0211, 7122884000:02:001:0212, 7122884000:02:001:0200, 7122884000:02:001:0214, загальною площею 49,9986 га вартістю 1 127 962 грн. 32 коп., які розташовані в адміністративних межах Кам`янобрідської сільської ради Лисянського району Черкаської області.
Витребувано від ОСОБА_2 шляхом зобов`язання повернути на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області земельні ділянки з кадастровими номерами: 7122884000:02:001:0222, 7122884000:02:001:0210, 7122884000:02:001:0208, 7122884000:02:001:0225, 7122884000:02:001:0224, 7122884000:02:001:0209, 7122884000:02:001:0216, 7122884000:02:001:0197, 7122884000:02:001:0228, 7122884000:02:001:0195, загальною площею 19,9996 га вартістю 478 391 грн. 84 коп., які розташовані в адміністративних межах Кам`янобрідської сільської ради Лисянського району Черкаської області.
Вирішено питання розподілу судового збору.
 
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того,           що спірні земельні ділянки підлягають витребуванню на користь держави відповідно до положень статті 388 ЦК України у добросовісних набувачів, оскільки вибули з власності держави поза її волею, згодом відчужені на користь відповідачів. 
Суд першої інстанції вказав, що строк позовної давності не пропущено, оскільки рішення про визнання протиправними та скасування розпоряджень Лисянської районної державної адміністрації № 408 від                  17 грудня 2009 року та № 437 від 31 грудня 2009 року набуло законної сили 18 липня 2015 року; не потребує скасування державних актів та визнання договорів купівлі-продажу недійсними, адже саме надання земельних ділянок продавцям було незаконне; звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби; Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області є розпорядником спірних земельних ділянок.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
ПостановоюАпеляційного суду Черкаської області від 12 вересня 2018 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 20 червня              2018 року залишено без змін.
Апеляційний суд погодився з висновком місцевого суду про наявність правових підстав для задоволення позову.
 
Короткий зміст вимог касаційних скарг та узагальнення їх доводів
 
У жовтні 2018 року  ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Тарасенка Р. А., ОСОБА_2 в особі представника - адвоката Середенка О. В. звернулися до Верховного Суду із касаційною скаргою, в яких, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. 
 
Касаційні скарги мотивовані тим, що позивачем пропущено строк позовної давності та набрання рішенням законної сили 25 жовтня 2010 року, яким визнано незаконними розпорядження Лисянської районної державної адміністрації щодо передання спірних земельних ділянок громадянам, не мають ніякого відношення до дня, коли прокуратура дізналася про порушення прав держави. Прокурором в позовній заяві не зазначено в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для такого звернення. Не скасовано договори купівлі-продажу земельних ділянок, що свідчить про правомірність їх відчуження. 
 
Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу та узагальнення його доводів
 
У листопаді 2018 року до суду касаційної інстанції від Лисянської районної державної адміністрації надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому остання просить касаційну скаргу залишити без задоволення,                               а оскаржувані рішення - без змін, посилаючись на безпідставність доводів відповідача, оскільки справа слухається судами неодноразово та питання пропуску позовної давності досліджувалося Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, який вказав на необґрунтованість доводів в цій частині.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалами Верховного Суду від 26 жовтня 2018 року відкрито провадження              у справі та витребувано її з суду першої інстанції. 
 
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції            у цивільних справах є Верховний Суд.
 
У вересні 2018 року вказана справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 16 червня 2020 року справа за позовом Звенигородської місцевої прокуратури до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , треті особи: Лисянська района державна адміністрація, Кам`янобрідська сільська рада, про витребування земельних ділянок призначена до судового розгляду.
 
Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Частиною першою статті 400 ЦПК України (в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України (в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Розпорядженням Лисянської районної державної адміністрації від 17 грудня 2009 року № 408 «Про затвердження матеріалів по вибору місця розташування земельних ділянок та надання дозволу на розробку проекту відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства по Кам`янобрідській сільській раді» надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передання у приватну власність громадянам: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,          ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,  ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 ,               ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 ,                   ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 загальною площею 70 га. для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності в адміністративних межах Кам`янобрідської сільської ради Лисянського району Черкаської області за межами населеного пункту.
 
Розпорядженням від 31 грудня 2009 року № 437 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам                               в адміністративних межах Кам`янобрідської сільської ради» затверджено проект із землеустрою щодо відведення зазначених земельних ділянок загальною площею 69,9982 га вказаним громадянам у приватну власність для ведення особистого селянського господарстві за рахунок земель резервного фонду в адміністративних межах Кам`янобрідської сільської ради Лисянського району Черкаської області за межами населеного пункту.
 
Відповідно до договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 08 січня 2010 року № № 26, 34, 40, 46, 52, 58, 64, 70, 76, 82, 88, 94, 130, 136, 142, 148, 154, 160, 166, 172, 176, 184, 190, 196, 257, посвідчених приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Шепітко В. В., укладених між ОСОБА_40 (представником за довіреністю вищевказаних громадян) та ОСОБА_1 відчужено на користь останньої земельні ділянки з кадастровими номерами: 7122884000:02:001:0217, 7122884000:02:001:0229, 7122884000:02:001:0218, 7122884000:02:001:0220, 7122884000:02:001:0221, 7122884000:02:001:0196, 7122884000:02:001:0204, 7122884000:02:001:0199, 7122884000:02:001:0202, 7122884000:02:001:0226, 7122884000:02:001:0206, 7122884000:02:001:0227, 7122884000:02:001:0203, 7122884000:02:001:0219, 7122884000:02:001:0207, 7122884000:02:001:0213, 7122884000:02:001:0223, 7122884000:02:001:0205, 7122884000:02:001:0198, 7122884000:02:001:0215, 7122884000:02:001:0201, 7122884000:02:001:0211, 7122884000:02:001:0212, 7122884000:02:001:0200, 7122884000:02:001:0214 загальною площею 49,9986 га., загальна вартість яких становить 1 127 962,32 грн.
 
Згідно з договорами купівлі-продажу земельних ділянок від 08 січня                 2010 року № 124, 203, 209, 215, 221, 227, 233, 239, 245, 251, посвідчених приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Шепітко В. В., укладених між ОСОБА_40 (представником за довіреністю вищевказаних громадян) та ОСОБА_2 відчужено на користь останнього земельні ділянки з кадастровими номерами: 7122884000:02:001:0222, 7122884000:02:001:0210, 7122884000:02:001:0208, 7122884000:02:001:0225, 7122884000:02:001:0224, 7122884000:02:001:0209, 7122884000:02:001:0216, 7122884000:02:001:0197, 7122884000:02:001:0228, 7122884000:02:001:0195 загальною площею 19,9996 га, загальна вартість яких становить 478 391,84 грн.
 
Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2010 року за адміністративним позовом Кам`янобрідської сільської ради Лисянського району Черкаської області до Лисянської районної державної адміністрації визнані протиправними та скасовані розпорядження Лисянської районної державної адміністрації від 17 грудня 2009 року № 408 та від 31 грудня 2009 року № 437, що стали підставою для надання земельних ділянок вказаним громадянам.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до частини четвертої статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних                  відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або              у користування для всіх потреб.
 
Постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15 затверджено Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - Положення).
Відповідно до пункту 1 Положення Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою,     у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю)            в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.
Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених ЗК України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи (підпункт 31 пункту 4 Положення).
 
Відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру                     в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 29 вересня 2016 року № 333, Головне управління Держгеокадастру в області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.
Головне управління Держгеокадастру в області відповідно до покладених на нього завдань, крім іншого, здійснює ведення Державного земельного кадастру, інформаційну взаємодію Державного земельного кадастру                      з іншими інформаційними системами в установленому порядку; здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації; розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.
 
Статтею 388 ЦК України передбачено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло                        з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не                  з їхньої волі іншим шляхом.
 
Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, встановивши, що вибуття спірних земельних ділянок відбулося поза волею держави на підставі скасованих розпоряджень, обґрунтовано прийшов до висновку про захист порушеного права держави шляхом витребування спірних земельних ділянок у добросовісних набувачів відповідно до положень статті 388 ЦК України.
 
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду погоджується з висновками судів про наявність підстав для витребування земельних ділянок, оскільки судовим рішенням, яке набрало законної сили 18 липня 2015 року, визнані протиправними та скасовані розпорядження Лисянської районної державної адміністрації № 408 від 17 грудня 2009 року та № 437 від 31 грудня 2009 року, що стали підставою для передання земельних ділянок вказаним вище громадянам.
 
Отже, спірні земельні ділянки вибули з володіння держави поза її волею. 
 
При цьому Верховний Суд враховує здійснену апеляційним судом оцінку дотримання принципів правомірного втручання у право мирного володіння спірними земельними ділянками, зокрема легітимну мету такого втручання та пропорційність цій меті повернення ділянок законному володільцеві.
 
Колегія суддів відхиляє доводи касаційних скарг про те, що прокурор не мав повноважень звертатися до суду з даним позовом.
 
Подаючи позовну заяву до суду прокурор обґрунтував необхідність захисту інтересів держави у зв`язку з незаконним вилученням земельних ділянок загальною площею 69,9982 га із державної власності, що порушує інтереси держави в особі Головного управління Держземагенства в Черкаській області, який приймає рішення щодо розпорядження спірними земельними ділянками. 
 
Доводи касаційних скарг про те, що земельні ділянки не можуть бути витребуваними, оскільки не скасовані договори купівлі-продажу земельних ділянок, є необґрунтованими, з огляду на висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені в постанові від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц, відповідно до яких власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.
 
Аналогічний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16.
 
Доводи касаційних скарг щодо застосування до спірних правовідносин наслідків пропуску строків позовної давності, є безпідставними, оскільки суди дійшли правильного висновку, що постанова Черкаського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2010 року, якою визнані протиправними та скасовані розпорядження Лисянської районної державної адміністрації від 17 грудня 2009 року № 408 та від 31 грудня 2009 року № 437, набрала законної сили 18 липня 2015 року, що виключає підстави про застосування таких наслідків.
 
Інші доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками судів стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували. В силу вимог вищенаведеної статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини                                  та переоцінювати докази.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи   (Проніна   проти   України,   № 63566/00 § 23,  ЄСПЛ від  18 липня 2006 року. Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
 
Частиною першою статті 410 ЦПК України встановлено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
 
Щодо судових витрат
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
 
Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційні скарги ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Тарасенком Русланом Анатолійовичем, ОСОБА_2 , подану представником - адвокатом Середенка Олександра Васильовича, залишити без задоволення.
 
Рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 20 червня                2018 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 12 вересня 2018 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий	В. О. Кузнєцов	
Судді:	В. С. Жданова	
 	В. М. Ігнатенко	
 	С. О. Карпенко	
 	В. А. Стрільчук