ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року 
м. Київ
справа № 341/1132/17
адміністративне провадження № К/9901/21550/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Шарапи В.М.,
суддів - Бевзенка В.М., Чиркіна С.М.,
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (далі - Галицьке об`єднане УПФУ Івано-Франківської області) на постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 21 серпня 2017 року у складі судді Максимчина Ю.Д. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від         2 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Пліша М.А., (головуючий), суддів: Ільчишин Н.В., Шинкар Т.І. у справі за позовом ОСОБА_1 до Галицького об`єднаного УПФУ Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -
ОПИСОВА ЧАСТИНА          
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій
1. У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому просив:
1.1. визнати протиправними дії Галицького об`єднаного УПФУ Івано-Франківської області щодо не врахування йому при призначенні пенсії довідок від 4 березня        2016 року, № 1,2,3,4 про заробітну плату за період роботи з 22 серпня 1983 року по     23 серпня 1989 року у Російській Федерації в Бюджетній установі Ханти - Мансійського автономного округу-Югра «Окружная клиническая больница»; 
1.2 зобов`язати Галицьке об`єднане УПФУ Івано-Франківській області провести йому перерахунок з врахуванням довідок від 4 березня 2016 року, № 1,2,3,4 про заробітну плату за період роботи з 22 серпня 1983 року по 23 серпня 1989 року у Російській Федерації в Бюджетній установі Ханти-Мансійського автономного округу-Югра «Окружная клиническая больница» та виплатити з 27 лютого 2017 року різницю між фактично отриманою і перерахованою пенсією.
2. Галицький районний суд Івано-Франківської області постановою від 21 серпня     2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 2 жовтня 2017 року, позов задовольнив. 
2.1 Задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції виходив із того, що відомості трудової книжки, що підтверджують стаж роботи та отримувані пільги під час роботи позивача в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, є достатніми підставами для зарахування позивачу до пільгового стажу період роботи з 22 серпня 1983 року по        23 серпня 1989 року. Відповідач безпідставно зменшив розмір пенсії позивачу внаслідок неврахування в його заробіток період роботи, який зараховано в трудовий стаж в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
3. Судами попередніх інстанцій встановлено що:
3.1 У лютому 2017 року позивачу призначено пенсію за віком відповідно до   Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV    «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»   (далі - Закон №1058-IV)    у розмірі 3 815 грн 46 коп., як особі, яка на момент досягнення 55-ти річного віку мала більше 20 років трудового стажу в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. При обчисленні пенсії до уваги взято заробіток за 60 місяців підряд - з 1 липня 2000 року по 31 березня 2017 року. 
3.2 Згідно копії трудової книжки у період з 22 серпня 1983 року по 23 серпня            1989 року позивач працював у Бюджетній установі Ханти-Мансійського автономного округу-Югра «Окружная клиническая больница» та отримував значно більшу зарплату. 
3.3. Управлінням ПФУ Івано-Франківській області не взято для обрахунку пенсії довідки № 1,2,3,4 від 4 березня 2016 року за період роботи з 22 серпня 1983 року по 23 серпня 1989 року в Бюджетній установі Ханти-Мансійського автономного округу-Югра «Окружная клиническая больница» виданих Бюджетною установою Ханти-Мансійського автономного округу-Югра «Окружная клиническая больница». 
3.4 Згідно записів в трудовій книжці та поданої довідки з 22 серпня 1983 року по         23 серпня 1989 року він працював в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. 
3.5 Листом-відповіддю від 30 червня 2017 року за №67/П-15 за підписом начальника управління ПФУ Івано-Франківській області повідомлено позивача, що при призначені пенсії не можливо врахувати довідки про заробітну плату за період з 22 серпня       1983 року по 23 серпня 1989 року.
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
4. Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Галицьке об`єднане УПФУ Івано-Франківської області звернулося із касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
4.1. На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначив, що на даний час при призначенні пенсії не можливо врахувати довідку про заробітну плату позивача за період з 22 серпня 1983 року по 23 серпня 1989 року, оскільки на адресу управління не надійшли підтверджуючи документи щодо достовірності відомостей про заробітну плату ОСОБА_1 за заначений період.
5. Відзив на касаційну скаргу позивач не подав.
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:
6. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі   статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
7. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.      
8. Частиною другою   статті 19 Конституції України   встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.
9. Відповідно до   статті 40 Закону № 1058-IV   для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або у разі відсутності після 1 липня 2000 року 60 місяців страхового стажу, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.
10. Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до   Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим   постановою правління Пенсійного фонду України від     25 листопада 2005 року №22-1   зареєстрованого в Міністерстві юстиції України           27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1) передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
11. Згідно пункту 2.1 Порядку №22-1до заяви про призначення (перерахунок) пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж та довідка про заробітну плату особи за період страхового стажу до 1 липня 2000 року, а, починаючи з 1 липня 2000 року, індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку.
12. За змістом підпункту «в» пункту 7 Порядку №22-1 заробітна плата для призначення пенсії за період роботи до 1 липня 2000 року підтверджується довідкою підприємства, установи, організації (форма і зміст довідки визначено в додатку 1 Порядку).
13. Така довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (пункт 17 Порядку).
14. Обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено.
15. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17 березня 2015 року по справі № 21-11а15.
16. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відомості трудової книжки, що підтверджують стаж роботи та отримувані пільги під час роботи позивача в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, є достатніми підставами для зарахування йому до пільгового стажу періоду роботи з 22 серпня 1983 року по          23 серпня 1989 року. 
17. Зі змісту довідок від 4 березня 2016 року №1,2,3,4 вбачається, що вони видані на підставі особових рахунків. 
18. Колегія суддів зазначає, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.
19. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 (справа    №291/99/17).
20. Оцінюючи наведені сторонами аргументи, Верховний Суд виходить із того, що всі аргументи відповідача, наведені в касаційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанцій та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.
21. Крім того, суд зазначає, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.
22. Позивач як громадянин України наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.
23. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від             11 липня 2019 року, від 31 березня, 28 квітня 2020 року (справи №№242/1484/17, 127/16245/17, 607/4973/16-а, відповідно).
24. Інші доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, не дають підстав вважати, що судами неправильно застосовано норми матеріального права чи порушено норми процесуального права, а зводяться до переоцінки досліджених судами доказів.
25. На підставі викладеного, Верховний Суд констатує, що оскаржувані судові рішення ухвалені із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а суди під час розгляду справи не допустили порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, відповідно підстави для скасування чи зміни оскаржених судових рішень відсутні.
26. У відповідності до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від             15 січня 2020 року №460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення. 
Постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 21 серпня      2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 2 жовтня 2017 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Шарапа
Судді:                                                                                                              В.М. Бевзенко
                                                                                                              С.М. Чиркін