Постанова  
Іменем України
02 вересня 2020 року 
м. Київ
справа № 206/2431/19
провадження № 61-22852св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,  
 
учасники справи:
заявник -  ОСОБА_1 ,
заінтересована особа- Одинадцята Харківська державна нотаріальна контора,
особа, що подала апеляційну та касаційну скарги - Харківська міська рада Харківської області,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін касаційну скаргу Харківської міської ради Харківської області на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2019 року у складі  судді Румянцева О. П., постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року у складі колегії суддів: Макарова М. О.,  Демченко Е. Л., Куценко Т. Р.,
 
ВСТАНОВИВ:
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року                   № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Частиною другою розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
За таких обставин розгляд касаційної скарги Харківської міської ради Харківської області на рішення Самарського районного суду                                                     м. Дніпропетровська від 06 червня 2019 року, постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону України                  від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до  08 лютого  2020 року.
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа - Одинадцята Харківська державна нотаріальна контора. 
Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його двоюрідний дядько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .                            ОСОБА_1 є єдиним його спадкоємцем за законом, а тому звернувся у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини за останнім місцем проживання спадкодавця до державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини. Проте, нотаріус відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у нього відсутня частина документів, що підтверджують родинні відносини між ним та спадкодавцем ОСОБА_2 .
Заявник зазначив, що у 1915 році у с. Соломіно Білгородського району Курської область народився батько спадкодавця - ОСОБА_3 . Свідоцтво про його народження не збереглося і записи про його народження також не збереглися. З липня 1941 року ОСОБА_3 вважається зниклим безвісті. ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Соломіно Білгородського району Курської області народився ОСОБА_2 (спадкодавець), що підтверджується свідоцтвом про народження, у якому зазначено батьком ОСОБА_3 . У 1913 році у с. Соломіно Білгородського району Курської області народився рідний брат                               ОСОБА_3 - ОСОБА_4 (його дід по матері). Свідоцтво про його народження не збереглося і записи про його народження також не збереглися. ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Соломіно Білгородського області народилася його мати - донька ОСОБА_4 та двоюрідна сестра спадкодавця - ОСОБА_5 . Свідоцтво про її народження не збереглося і записи про її народження також не збереглися. Але з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, який він отримував на запит у 2015 році, вбачається, що дійсно була така громадянка - ОСОБА_5 «росіянка».  03 вересня 1967 року його мати ОСОБА_5 у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_5 ». ІНФОРМАЦІЯ_5 його мати ОСОБА_5 померла.
У зв`язку з тим, що відсутні три свідоцтва про народження: ОСОБА_3 , 1915 року народження, ОСОБА_4 , 1913 року народження, та ОСОБА_8 , 1936 року народження, які народилися у с. Соломіно Білгородської області, неможливо оформити спадкові права після смерті ОСОБА_2 .
На підставі викладеного ОСОБА_1 просив встановити факт родинних відносин, а саме, те що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його двоюрідним дядьком.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено.
Встановлено факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ,                     ІНФОРМАЦІЯ_2 , є двоюрідним дядьком ОСОБА_1 ,                   ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що подані заявником та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, підтверджують існування всі підстав для встановлення факту родинних відносин. При цьому  місцевий суд зазначив, що встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству й тягне для заявників юридичні наслідки, які мають для них значення.
 
Вважаючи, що вказаним судовим рішенням про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 і ОСОБА_2  порушуються її права, Харківська міська рада Харківської області звернулася до суду апеляційної інстанції з вимогою про скасування рішення першої інстанції.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року рішення місцевого суду залишено без змін.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі, поданій у грудні 2019 року до Верховного Суду,                                  Харківська міська рада Харківської області, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення місцевого і апеляційного судів та заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга обґрунтовувалась тим, що суди попередніх інстанцій не з`ясували фактичні обставини справи, не встановили дійсних підстав заяви ОСОБА_1 , а також не враховали, що зазначений юридичний факт породжує правовий наслідок, і від цього залежить виникнення майнових прав у заявника, зокрема отримання спадщини у м. Харкові. Встановлення зазначеного вище факту впливає на права Харківської міської ради щодо визнання спадщини відумерлою, а тому Харківська міська рада вважає, що в даному випадку існує спір про право, який може бути вирішено лише в порядку позовного провадження.
Доводи інших учасників справи
Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.

Рух справи у суді касаційної інстанції
Згідно зі статтею 388 ЦПК України (тут і далі в редакції, що діяла на час подання касаційної скарги, що розглядається) судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд. 
Ухвалою Верховного Суду від 20 січня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою в указаній справі та витребувано матеріали цивільної справи.
31 січня 2020 року вказана справа передана на розгляд до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 25 серпня 2020 року справу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Фактичні встановлені обставини справи
Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть                               № 00022249797 від 01 березня 2019 року.
Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55329909 від 01 березня 2019 року.
З липня 1941 року ОСОБА_3 , 1915 року народження, вважається зниклим безвісті.
ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Соломіно Білгородського району Курської області народився ОСОБА_2 , у свідоцтві про народження якого батьком зазначено ОСОБА_3 
03 вересня 1967 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , актовий запис № 5104. У зв`язку з реєстрацією шлюбу, остання змінила своє прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_5 », що згідно з копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00014911552                                   від 09 січня 2015 року. 
ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_1 , у свідоцтві про народження якого батьком якого зазначено ОСОБА_9 , а в графі «мати» зазначено ОСОБА_5 .
ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 померла.
Відповідно до копії спадкової справи, після смерті ОСОБА_2 заяву про прийняття спадщину подав ОСОБА_1 . Окрім заявника із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
У частині першій статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений факт родинних відносин між фізичними особами.
Частинами третьою, четвертою, шостої статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Крім того, у частині четвертій статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки - виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення.
Визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.
Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_1 просив встановити факт його родинних відносин                           з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначивши при цьому мету встановлення такого факту - подальше оформлення спадщини.
Частиною першою статті 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.
Таким чином, відсутність у померлого ОСОБА_2 спадкоємців за законом та заповітом, на підставі статті 1277 ЦК України, зобов`язує орган місцевого самоврядування подати заяву про визнання спадщини відумерлою, що у цьому випадку має на меті набуття в подальшому права власності на спадкове майно громадою міста Харкова, інтереси якої представляє саме Харківська міська рада.
Приймаючи до уваги викладене, Харківська міська рада Харківської області вважає, що оскаржувані судові рішення зачіпають її права. Також Харківська міська рада заперечує право ОСОБА_1 на спадкування після померлого ОСОБА_2 .
Разом із тим, суди попередніх інстанцій вказані норми матеріального та процесуального права не врахували, обставини справи у повній мірі не встановили, внаслідок чого  питання щодо можливої наявності спору про право на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , не дослідили. 
Крім того, частиною третьою статті 42 ЦПК України встановлено, що у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.
При цьому стаття 43 ЦПК України містить перелік прав та обов`язків учасників справи, які, зокрема, є гарантією забезпечення дотримання інтересів всіх осіб, інтересів яких стосується судовий розгляд.
Частиною ж першою статті 294 ЦПК України саме на суд під час розгляду справ окремого провадження покладено обов`язок сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.
Задовольняючи заяву про встановлення факту родинних відносин, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, в якості заінтересованої особи у справі залучив лише Одинадцяту Харківську державну нотаріальну контору.
Разом із тим, суди не врахували, що встановлення факту родинних відносин потрібно заявнику для подальшого оформлення його спадкових прав після померлого ОСОБА_2 .
Наявність інших спадкоємців після вказаного спадкодавця судами не встановлена.
При таких обставинах суди не звернули уваги, що в такому випадку саме на орган місцевого самоврядування, який діє в інтересах майнових прав територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме - за його місцезнаходженням, покладено обов`язок звернення до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою.
Однак, питання щодо можливого залучення Харківської міської ради Харківської області до участі у справі в якості заінтересованої особи судами не досліджено.
Також слід приймати на увазі, що у відповідності до пунктів 18, 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами (зацікавленими особами) є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Суди попередніх інстанцій не врахували наведені вище обставини та вимоги процесуального законодавства та дійшли передчасного висновку про задоволення заявлених вимог.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
У відповідності до положень частини першої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, в зв`язку з чим позбавлений можливості ухвалити нове рішення або змінити судові рішення у цій справі.
Відповідно до пункту 1 частини третьої, частини четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
Враховуючи, що судами не встановленні фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення заяви, ухвалені ними судові рішення не можуть вважатися законними і обґрунтованими, а тому підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Під час нового розгляду судам належить врахувати вищенаведене, дослідити та належним чином оцінити зібрані у справі докази, дати правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити законне і справедливе судове рішення відповідно до встановлених обставин і вимог закону.
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Харківської міської ради Харківської області задовольнити частково.
Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2019 року, постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада                   2019 року  скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                    М. Є. Червинська
Судді:                                                                                               С. Ю. Бурлаков
А. Ю. Зайцев 
Є. В. Коротенко 
В. М. Коротун