ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
24 червня 2020 року           справа №360/4940/19 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді: Міронової Г.М., суддів Арабей Т.Г., Геращенка І.В., секретаря судового засідання Ашумова Т.Е., представника позивача Кононенко О.С., представника відповідача Румянцева А.В., розглянув   у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції  апеляційну скаргу   Головного управління ДПС у м. Києві  на рішення  Луганського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2020 р. (повний текст складено 13 лютого 2020 року у Сєвєродонецьк)  у справі  № 360/4940/19 (головуючий І інстанції суддя А.Г. Секірська)  за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ"  до  Головного управління ДПС у м. Києві,  третя особа   Головне управління ДФС у Луганській області  про  визнання протиправними  та  скасування  податкових  повідомлень-рішень,                                                
                                                 ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ"     (далі - позивачі) 18.11.2019 звернулось до суду з позовом  до  Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач), в якому,  з урахуванням уточнених позовних вимог, просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 01.08.2019 року № 0044921404, № 0013704208, № 0013714208, № 0013724208; вирішити питання судових витрат (т. 1 а.с. 95-102).  
Рішенням  Луганського  окружного  адміністративного  суду  від 11 лютого 2020 року у справі № 360/4940/19  позов  задоволено  частково.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення – рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 01 серпня 2019 року № 0013714208, яким товариству з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія» збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені на суму 943 605,42 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями 133 673,08 грн., за штрафними санкціями 809 932,34 грн., в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за штрафними санкціями в розмірі 490681,09 грн. 
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення – рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 01 серпня 2019 року № 0013704208, яким товариству з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія» збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені на суму 57128,47 грн. є, в тому числі за податковими зобов`язаннями 8 365,68 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 48 762,79 грн., в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за штрафними санкціями в розмірі 32262,67 грн. (тридцять дві тисячі двісті шістдесят дві гривні 67 коп.). 
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення – рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 01 серпня 2019 року № 0013724208, яким товариству з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія» збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору, пені на суму 106 201,38 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням 18 090,20 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 88 111,18 грн., в частині збільшення грошового зобов`язання з військового збору за штрафними санкціями в розмірі 51517,91 (п`ятдесят одна тисяча п`ятсот сімнадцять гривень 91 коп.). 
У задоволенні позовних в частині визнання протиправними та скасування податкового повідомлення – рішення від 01 серпня 2019 року № 0013714208 в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за штрафними санкціями на суму 33 418, 28 грн. – відмовлено.
Вирішено питання судових витрат (т. 3 а.с.6-14).
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції,  відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні  позовних  вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги  зазначив, що  перевіркою дотримання сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року встановлено, що згідно інтегрованої картки платника податку, баз даних AIC «Податковий блок» з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із заробітної плати  та регістрів бухгалтерського обліку, відомостей на виплату заробітної плати, підприємством несвоєчасно сплачено податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 71 900, 92 грн. з нарахованої  та виплаченої  заробітної  плати.
Також, при співставленні сум нарахованого податку та сум перерахованого податку, підприємством не сплачено до відповідного бюджету суми утриманого податку на доходи фізичних осіб з виплаченої заробітної плати, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на загальну суму 17347, 68 грн.
Стосовно перевірки повноти визначення податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді орендної плати земельної ділянки (паїв) за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року встановлено його заниження в сумі 133673, 08 грн.  
Також  перевіркою було встановлено порушення дотримання вимог п. 1.2 розділу I, п. 3.1 та п. 3.2 розділу III Наказу Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року № 4 – у податковому розрахунку сума доходу, нарахованого на користь фізичної особи за 4 кв. 2017 року відображено недостовірно  ПН 2071806465, 2463046155, 2661406134, 2825214239, код помилки 99-податковий номер фізичної особи недійсний або серія та номер паспорта відсутні в окремому реєстрі ДРФО.
Перевіркою повноти визначення військового збору за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року встановлено його заниження на загальну суму 18090, 20 грн.; встановлено його несвоєчасну сплату на загальну суму 24 856, 39 грн. з нарахованої та виплаченої заробітної плати. Також підприємством не сплачено (не перераховано) до відповідного бюджету суми утриманого військового збору, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податку  у вигляді заробітної плати на загальну суму 3782, 94 грн.
В результаті перевірки підсумків утримання військового збору з орендної плати земельної ділянки (паїв) та своєчасності перерахування збору до відповідного бюджету встановлено, що за фактом виплачених доходів фізичним особам за 2016, 2017 рік, 2018 рік несвоєчасно перераховано до бюджету військовий збір на загальну суму 115745, 95 грн.
З урахуванням наведеного, апелянт вважає, що прийняті податкові повідомлення-рішення прийняті цілком правомірно та  обґрунтовано.
Представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав. Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував. Представник третьої сторони у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином.
В частині відмови у задоволенні позовних вимог рішення суду першої інстанції не оскаржено.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково  поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів  та вимог апеляційної скарги.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що  Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія», код ЄДРПОУ 31531059, зареєстровано як юридична особа 20.06.2001, 04.07.2005, № запису 1 382 120 0000 004822, місцезнаходження: 92144, Луганська область, Троїцький район, с. Тарасівка, вул. Польова, буд. 17, станом на дату розгляду справи перебуває на обліку в Троїцькій ДПІ Сватівського управління ГУ ДПС у Луганській області, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань від 28.12.2019 за № 1006147547 (т.2 .с. 23-26).
15.02.2019 ГУ ДФС у м. Києві видано наказ № 1989 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Агропромислова компанія», яким вирішено на підставі ст.ст.20, 77, 82 Податкового кодексу України, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» провести документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Агропромислова компанія» з 04.03.2019 тривалістю 10 робочих днів з метою перевірки дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, валютного – за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування – за період з 01.01.2011 по 31.12.2018 та іншого законодавства за відповідний період (т.1 а.с. 162).
01.04.2019 відповідачем складено Акт № 333/26-15-14-04-03/31531059 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Агропромислова компанія» податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, валютного – за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування – за період з 01.01.2011 по 31.12.2018 та іншого законодавства за відповідний період  (т.1 а.с. 164-202).
22.04.2019 за вх. № 87869/10/54 до ГУ ДФС у м. Києві надійшли заперечення ТОВ «Агропромислова компанія» від 01.04.2019 № 04211 на акт перевірки від 01.04.2019 № 333/26-15-14-04-03/31531059 з проханням переглянути висновки акта, та з доданими первинними документами згідно із реєстром на 2837 арк. (т.1 а.с. 203-215, 216-217).
06.05.2019 за № 83678/10/26-15-14-04-03-14 ГУ ДФС у м. Києві направлено на адресу ТОВ «Агропромислова компанія» лист «Про результати розгляду заперечень», в якому відбито, що, розглянувши заперечення платника, у зв`язку із необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки, керуючись п. 44.7, ст. 44, п.86.7 ст. 86 Кодексу та у відповідності до п.п.78.1.5 п.78.1 ст. 78 Кодексу, буде проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Агропромислова компанія» з питань, що стали предметом оскарження, який отримано 10.05.2019 (т.1 а.с.  218-222).
22.05.2019 ГУ ДФС у м. Києві видано наказ № 6731 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Агропромислова компанія», відповідно до якого на підставі п.п.78.1.5. п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України у зв`язку з поданням ТОВ «Агропромислова компанія» заперечень від 21.04.2019 № 04211 (вх. ГУ ДФС у м. Києві від 22.04.2019 за № 87869/19/ЗП) до акта перевірки від 01.04.2019 № 333/26-15-14-04-03/315331059 та додаткових документів вирішено провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Агропромислова компанія» з 23.05.2019 по дату завершення перевірки, тривалістю 5 робочих днів; перевірку провести з питань, що стали предметом оскарження; підстава  - доповідна записка Департаменту аудиту від 20.05.2019 № 3818/26-15-14-04-03 (т.1 а.с.158).
23.05.2019 ГУ ДФС у м. Києві видано направлення № 892/26-15-14-04-03, № 893/26-15-14-04-03 на проведення з 23.05.2019 документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Агропромислова компанія» з питань, що стали предметом оскарження (т.1 а.с. 159-160).
Копії наказу та направлення отримано директором платника ОСОБА_1 27.05.2019, про що свідчать розписки (т.1 а.с. 158-160).
23.05.2019 ГУ ДФС у м. Києві видано направлення № № 1107/26-15-42-08 на проведення з 23.05.2019 позапланової виїзної перевірки, мета – здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати ПДФО, військового збору та єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, отримане директором платника 27.05.2019 о 14:50  (т.1 а.с. 161).
Наказом ГУ ДФС у м. Києві від 29.05.2019 № 7220 продовжено строк проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Агропромислова компанія» з 30.05.2019 по дату завершення перевірки тривалістю 2 робочих дні, який отримано позивачем 29.05.2019 о 17:35 (т.1 а.с. 163).
За наслідками перевірки відповідачем складено акт від 07.06.2019 № 569/26-15-14-04-03/31531059 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Агропромислова компанія» з питань, що стали предметом оскарження», згідно із висновками перевіркою вказано  на  порушення платником, зокрема:
2. п.п.168.1.1 п. 168.1 ст. 168 з урахуванням п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п.п.168.4.1 п. 168.4 ст. 168, п.п. 168.4.4 п. 168.4 ст. 168, п.57.1 ст. 57, п.54.2 ст. 54, п.87.9 ст. 87, п.п. «а» п. 171.1 ст. 171, п.п. «е» п. 176.1 ст. 176 Податкового кодексу України, в результаті чого несвоєчасно було сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на загальну суму 71900,92 грн. (в т.ч. за 2016 рік – 8510,49 грн., за 2017 рік – 10560,35 грн., за 2018 рік – 52830,08 грн.) та не сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 8 365,68 грн.;
3. п.п. 168.1.1, п.п. 168.1.5 п.168.1 ст. 168 з урахуванням п.п. 168.4.4 п. 168.4 ст. 168, п.п.170.1.1 а. 170.1 ст. 170, п.п. 164.2.5 п. 164.2 ст. 164, п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України, в результаті чого несвоєчасно сплачено податок на загальну суму 1 143 331,91 грн. (в т.ч. за 2016 рік – 35372,07 грн., за 2017 рік – 520541,48 грн., за 2018 рік – 587418,36 грн.) та не сплачено податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку інших ніж заробітна плата на загальну суму 133673,08 грн.;
4.  п. 5.1 ст. 51, п.п. «б» п. 176.2 ст. 176, ст. 119 Податкового кодексу та Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом № 4 Мінфіну України від 13.01.2015, подання з недостовірними відомостями та не в повному обсязі податкового розрахунку (форма № 1ДФ) за 4 квартал 2017 року;
5.  п.п.1.1 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ, визначені п. 162.1 ст. 162, ст. 163 (п.п.1.2, п.п.1.3, п.п.1.5 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ), п.п. 168.1.1, п.п. 168.1.5 п. 168.1, п.п. 168.4.4 п. 168.4 ст. 168 Податкового кодексу України, в результаті чого несвоєчасно сплачено до бюджету військовий збір, нарахований із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на загальну суму 24 856,39 грн. (в т.ч. за 2016 рік – 9285,02 грн., за 2017 рік – 654,48 грн., за 2018 рік – 14916,89 грн.); несвоєчасно сплачено до бюджету військовий збір з орендної плати земельної ділянки (паїв) на загальну суму 115745,965 грн. (в т.ч. за 2016 рік – 19768,89 грн., за 2017 рік – 47 025,53 грн., за 2018 рік – 48951,53 грн.) та не сплачено військовий збір на загальну суму 18090,20 грн. (в т.ч. з орендної плати земельної ділянки (паїв) – 15 055,76 грн., військовий збір нарахований із доходів платника податку у вигляді заробітної плати – 3034,44 грн.);
6.  ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та п. 6 ч. 3 р. IV «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, в результаті чого встановлено порушення порядку сплати єдиного соціального внеску в червні 2018 року (т.1 а.с.11-38).
На підставі цього акта відповідачем прийнято податкові повідомлення – рішення:
- від 01.08.2019 № 0013704208, яким за порушення п.п.168.1.1, п.п. 168.1.2 та п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п.п. 168.4.4 п. 168.4 ст. 168 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції на підставі п.127.1 ст. 127 Податкового кодексу України, та згідно із п.п.54.3.5 п.54.3 ст. 54, п.58.1 ст. 58, п. 86.8 ст. 86  Податкового кодексу України ТОВ «Агропромислова компанія» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 57 128,47 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням -8365,68 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) – 48 762,79 грн.. (т.1 а.с.  39);
- від 01.08.2019 № 0013714208, яким за порушення п.п.168.1.1, п.п. 168.1.2 та п.п.168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п.п. 168.4.4 п. 168.4 ст. 168 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції на підставі п. 127.1 ст. 127 Податкового кодексу України, та згідно із п.п. 54.3.5 п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58 та п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України ТОВ «Агропромислова компанія» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 943 605,42 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями – 133 673,08 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) – 809 932,34 грн. (т.1 а.с. 42);
- від 01.08.2019 № 0013724208, яким за порушення п.п. 168.1.1, п.п. 168.1.2 та п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п.п. 168.4.4 п. 168.4 ст. 168, п.п. 1.6 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України застосовано штрафні санкції на підставі п.127.1 ст. 127 Податкового кодексу України, та згідно із п.п. 54.3.5 п.54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58 та п. 86.8 ст. 86, п.п. 1.6 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України ТОВ «Агропромислова компанія» збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору, у сумі 106201,38 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням – 18090,20 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) – 88 111,18 грн. (т. 1 а.с. 44).
Спірним у цій справі є правомірність дій відповідача щодо   прийняття  податкових повідомлень-рішень від 01.08.2019 року №  0013714208, 0013704208,  0013724208.
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до підпункту 162.1.3 пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України  платником податку з доходів фізичних осіб є, зокрема, податковий агент. 
Підпунктом 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - це юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV вказаного Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому ст. 18 та р. IV вказаного Кодексу.
Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (підпункт 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України.
Підпунктом 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.
Згідно із підпунктом 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.
Підпунктом 168.4.4 пункту 168.4 статті 168 Податкового кодексу України визначено, що юридична особа за своїм місцезнаходженням та місцезнаходженням не уповноважених сплачувати податок відокремлених підрозділів, відокремлений підрозділ, який уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) до бюджету податок, за своїм місцезнаходженням одночасно з поданням документів на отримання коштів для виплати належних платникам податку доходів, сплачує (перераховує) суми утриманого податку на відповідні рахунки, відкриті в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів за місцезнаходженням відокремлених підрозділів, а у випадках, передбачених цим Кодексом, - за місцезнаходженням земельних ділянок, земельних часток (паїв), виділених або не виділених в натурі (на місцевості).
Органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів в установленому Бюджетним кодексом України порядку розподіляють зазначені кошти згідно з нормативами, визначеними Бюджетним кодексом України, та спрямовують такі розподілені суми до відповідних бюджетів.
Органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів в установленому Бюджетним кодексом України порядку розподіляють зазначені кошти згідно з нормативами, визначеними Бюджетним кодексом України, та спрямовують такі розподілені суми до відповідних бюджетів.
Підпунктом 54.3.5 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.
За приписами положень пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:
невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;
завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;
заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.
За змістом пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.
Пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України визначено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.
Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу   (підпункти 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України).
За визначенням підпункту 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.
Правилами ст. 127 Податкового кодексу України встановлено: ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, -
тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.
Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, -
тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.
Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, -
тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.
Відповідальність за погашення суми податкового зобов`язання або податкового боргу, що виникає внаслідок вчинення таких дій, та обов`язок щодо погашення такого податкового боргу покладається на особу, визначену цим Кодексом, у тому числі на податкового агента. При цьому платник податку - отримувач таких доходів звільняється від обов`язків погашення такої суми податкових зобов`язань або податкового боргу, крім випадків, встановлених розділом IV цього Кодексу.
Передбачені цим пунктом штрафи не застосовуються, коли ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб самостійно виявляється податковим агентом при проведенні перерахунку цього податку, передбаченого пунктом 169.4 статті 169 цього Кодексу, та виправляється в наступних податкових періодах протягом податкового (звітного) року згідно з нормами цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що оскарженими податковими повідомленнями – рішеннями застосовано до позивача штрафні санкції на підставі статті 127 Податкового кодексу України.
Разом з тим, відповідальність за порушення правил та строків сплати (перерахування) податків встановлена статтею 126 Податкового кодексу України, в той час як стаття 127 Податкового кодексу України  визначає відповідальність за порушення правил нарахування, утримання та сплати (перерахування) податків з джерела виплати.
Так, відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:
при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;
при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Тобто, у разі, якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов`язання протягом строків, передбачених Податковим кодексом України, такий платник податків притягується до відповідальності відповідно до статті 126 Податкового кодексу України, а у разі якщо нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу, платник податків притягується до відповідальності відповідно до статті 127 Податкового кодексу України.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що зважаючи на вимоги вищенаведених норм, є правові підстави для висновку, що стаття 127 Податкового кодексу України встановлює відповідальність за порушення правил нарахування та сплати податків з джерела виплати. Згідно цієї статті, підставою відповідальності є ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків. Дане правопорушення може бути вчинено шляхом бездіяльності та полягати в ненарахуванні, неутриманні та/або несплаті податкового зобов`язання. Крім того, додатково встановлено умови вчинення такого правопорушення: до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків.
Таким чином, для застосування пункту 127.1 статті 127 Податкового кодексу України потрібно, що б нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу. Тобто склад порушення пов`язується з фактом виплати доходу без сплати податку. У разі якщо виплата доходу, а відповідно, і перерахування податку здійснені з порушенням строку, визначеного підпунктом 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 Кодексу, фактично має місце порушення, передбачене статтею 126 Податкового кодексу України, відповідно, і штрафні санкції мають бути застосовані у встановленому нею розмірі.
Тобто, якщо платник податку при виплаті вже нарахованої заробітної не здійснив одночасно з такою виплатою перерахування податку до бюджету, то в такому випадку підлягає застосуванню штраф в порядку статті 127 Податкового кодексу України і розмір такого штрафу залежить кількості разів допущених таких порушень.
При цьому, звертається увага, що у цьому нормативному приписі поряд із з`єднувальним сполучником «та» вживається також і розділовий сполучник «або», які в своїй сукупності мають семантичний відтінок протиставлення та означають взаємовиключний вибір з кількох елементів - «один з двох можливих».
Дані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України в постанові від 22.03.2016 у справі № 813/6774/13-а, Верховним Судом у постанові від 27.11.2018 у справі  № 820/2840/17.
В межах спірних правовідносин судами встановлено, що нарахування та утримання податку на доходи фізичних осіб у вигляді заробітної плати та у вигляді орендної плати за земельні ділянки (паї), нарахування військового збору з доходів у вигляді заробітної плати та орендної плати за земельні ділянки (паї) здійснювалися ТОВ «Агропромислова компанія» одночасно з нарахуванням та виплатою доходу, що відображено в акті перевірки та підтверджується копіями витягів з Головної книги по рахунках 641, 6411 за 2016-2018 роки, Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за 2016-2018 роки, 2 квартал 2019 року, (т.2 а.с. 171-271).
Податок на доходи фізичних осіб у вигляді заробітної плати у загальному розмірі 57634,78 грн. (за періоди з липня 2016 по жовтень 2018 року), податок на доходи фізичних осіб у вигляді орендної плати за земельні ділянки в розмірі 1143331,91 грн. (за 2016-2018 роки), військовий збір з доходу у вигляді заробітної плати у загальному розмірі 12536,93 грн. (за періоди з липня 2017 року по жовтень 2018 року), військовий збір з доходу у вигляді орендної плати за земельні ділянки у загальному розмірі 115 745,95 грн. (за 2016 – 2018 роки) сплачено ТОВ «Агропромислова компанія» не під час виплати доходу, а пізніше, що підтверджується копіями платіжних доручень, відомостями з електронного кабінету платника та відображено в акті перевірки (т.2 а.с.73-145).
Податок на доходи фізичних осіб у вигляді заробітної плати у розмірі 8365,68 грн. (листопад 2018 року), податок на доходи фізичних осіб у вигляді орендної плати за земельні ділянки в розмірі 133 673,08 грн. (квітень 2019 року), військовий збір з доходу у вигляді заробітної плати у розмірі 3 034,44 грн. (жовтень 2018 року – 1281,69 грн., листопад 2018 року – 1752,75 грн.) та військовий збір з доходу у вигляді орендної плати за земельні ділянки у загальному розмірі 15055,76 грн. (квітень 2019 року) нараховано та утримано платником одночасно з виплатою доходу, проте станом на дату проведення перевірки та розгляду справи у суді не сплачено, відповідно, ці суми визначені відповідачем як грошові зобов`язання в оскаржуваних податкових повідомленнях – рішеннях.
При цьому, порушень строків виплати доходу контролюючим органом не встановлено, тому суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що допущені позивачем порушення податкового законодавства тягнуть відповідальність, передбачену саме статтею 127 Податкового кодексу України - сплата податку на доходи фізичних осіб та військового збору не відбулася до або під час виплати доходу.
Однак, відповідальність за правопорушення, передбачене статтею 127 Податкового кодексу України, може наставати у разі, коли платник податків, у тому числі податковий агент, допускає бездіяльність щодо нарахування, утримання та/або сплати (перерахування) податків до або під час виплати доходу на користь іншого платника, тобто взагалі відсутній факт виконання вказаних обов`язків платником податків (податковим агентом).
При цьому, згідно із пунктом 61.1 статті 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Пунктом 62.1 статті 62 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль здійснюється, зокрема, шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Вимогами підпункту 54.3.5 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України окреслено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.
Згідно із пунктом 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.
У статті 109 Податкового кодексу України окреслено, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. 
Отже, факт порушення податкового законодавства може бути встановлений не інакше як за результатами перевірки платника податків, за результатами якої складається акт.
Суд зазначає, що підвищені розміри штрафів у разі повторного виявлення податкових порушень (згідно зі статтею 127 Податкового кодексу України - 50%, 75%) застосовуються не за сам факт виявлення будь-яких порушень, а за повторне вчинення діянь за обставин, передбачених, зокрема, підпунктом 54.3.5 пункту 54.4 статті 54 Податкового кодексу України.
З аналізу вищенаведеної норми вбачається, що застосування штрафу в більшому розмірі можливе у разі встановлення контролюючим органом повторності порушення протягом 1095 днів, яке зафіксовано в акті перевірки та, як наслідок, у податковому повідомленні-рішенні.
Розрахунок до податкового повідомлення-рішення форми «Д» від 01.08.2019 № 0013714208 свідчить про те, що за несвоєчасне перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб з орендної плати земельної ділянки (паїв) за 2016 рік в сумі 35372,07 грн.  відповідачем застосовано до позивача штрафну санкцію у розмірі 25% несвоєчасно перерахованої суми податку, що становить 8843,02 грн.; за 2017 рік в сумі 520 541,48 грн. - у розмірі 50%, що становить 260 270,74 грн.; за 2018 рік в сумі 587 418,36 грн. - у розмірі 75%, що становить 440 563,77 грн.; у квітні 2019 року за неперерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб з орендної плати земельної ділянки (паїв) у сумі 133 673,08 грн. – у розмірі 75 %, що становить 100254,81 грн., всього штрафна санкція – 809932,34 грн. (т.1 а.с. 43).
Згідно із розрахунком до податкового повідомлення-рішення форми «Д» від 01.08.2019 № 0013704208 за несвоєчасне перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб за липень 2016 року у сумі 983,41 грн.  відповідачем застосовано до позивача штрафну санкцію у розмірі 25% несвоєчасно перерахованої суми податку, що становить 245,85 грн.; за серпень 2016 року в сумі 983,41 грн. - у розмірі 50%, що становить 491,71 грн.; за вересень 2016 року в сумі 643,21 грн. - у розмірі 75%, що становить 482,41 грн.; за вересень 2016 року в сумі 643,21 грн. - у розмірі 75%, що становить 482,41 грн.; за квітень 2017 року в сумі 85,15 грн. - у розмірі 75%, що становить 63,86 грн.; за травень 2017 року в сумі 85,15 грн. - у розмірі 75%, що становить 63,86 грн.; за червень 2017 року в сумі 85,15 грн. - у розмірі 75%, що становить 63,86 грн..; за липень 2017 року в сумі 661,15 грн. - у розмірі 75%, що становить 495,86 грн.; за серпень 2017 року в сумі 1237,55 грн. - у розмірі 75%, що становить 928,16 грн.; за вересень 2017 року в сумі 1237,55 грн. - у розмірі 75%, що становить 928,16 грн.; за жовтень 2017 року в сумі 1813,55 грн. - у розмірі 75%, що становить 1360,16 грн.; за листопад 2017 року в сумі 2389,55 грн. - у розмірі 75%, що становить 1792,16 грн.; за грудень 2017 року в сумі 2965,55 грн. - у розмірі 75%, що становить 2224,16 грн.; за січень 2018 року в сумі 2641,55 грн. - у розмірі 75%, що становить 1981,16 грн.; за лютий 2018 року в сумі 5337,59 грн. - у розмірі 75%, що становить 4003,19 грн.; за березень 2018 року в сумі 5577,71 грн. - у розмірі 75%, що становить 4183,28 грн.; за квітень 2018 року в сумі 5937,71 грн. - у розмірі 75%, що становить 4453,28 грн.; за травень 2018 року в сумі 15449,40 грн. - у розмірі 75%, що становить 11587,05 грн.; за червень 2018 року в сумі 38,69 грн. - у розмірі 75%, що становить 29,02 грн.; за липень 2018 року в сумі 38,69 грн. - у розмірі 75%, що становить 29,02 грн.; за серпень 2018 року в сумі 38,69 грн. - у розмірі 75%, що становить 29,02 грн.; за вересень 2018 року в сумі 38,69 грн. - у розмірі 75%, що становить 29,02 грн.; за жовтень 2018 року в сумі 9365,68 грн. - у розмірі 75%, що становить 7024,26 грн.; та за неперерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб у листопаді 2018 року в сумі 8365,68 грн. – у розмірі 75%, що становить 6274,26 грн., всього штрафна санкція – 48762,79 грн. (т.1 а.с. 40-41). 
Згідно із розрахунком до податкового повідомлення-рішення форми «Д» від 01.08.2019 № 0013724308 за несвоєчасне перерахування до бюджету військового збору за липень 2017 року у сумі 21,08 грн.  відповідачем застосовано до позивача штрафну санкцію у розмірі 25% несвоєчасно перерахованої суми збору, що становить 5,27 грн.; за серпень 2017 року в сумі 69,08 грн. – у розмірі 50%, що становить 34,54 грн.; за вересень 2017 року в сумі 69,08 грн. -  у розмірі 75%, що становить 51,81 грн.; за жовтень 2017 року в сумі 117,08 грн. -  у розмірі 75%, що становить 87,81 грн.; за листопад 2017 року в сумі 165,08 грн. -  у розмірі 75%, що становить 123,81 грн.; за грудень 2017 року в сумі 213,08 грн. -  у розмірі 75%, що становить 159,81 грн.; за січень 2018 року в сумі 156,08 грн. -  у розмірі 75%, що становить 117,06 грн.; за лютий 2018 року в сумі 746,70 грн. -  у розмірі 75%, що становить 560,03 грн.; за березень 2018 року в сумі 570 грн. -  у розмірі 75%, що становить 427,50 грн.; за квітень 2018 року в сумі 649,80 грн. -  у розмірі 75%, що становить 487,35 грн.; за травень 2018 року в сумі 1287,45 грн. -  у розмірі 75%, що становить 965,59 грн.; за червень 2018 року в сумі 2017,66 грн. -  у розмірі 75%, що становить 1513,25 грн.; за липень 2018 року в сумі 2085,54 грн. -  у розмірі 75%, що становить 1564,16 грн.; за серпень 2018 року в сумі 1610,59 грн. -  у розмірі 75%, що становить 1207,94 грн.; за вересень 2018 року в сумі 1934,86 грн. -  у розмірі 75%, що становить 1451,15 грн.; за жовтень 2018 року в сумі 823,77 грн. та за неперерахування до бюджету військового збору, нарахованого із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, за жовтень 2018 року в сумі 1281,69 грн. -  у розмірі 75%, що становить 1579,10 грн.; неперерахування до бюджету військового збору, нарахованого із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, за листопад 2018 року в сумі 1752,75 грн. – у розмірі 75%, що становить 1314,56 грн., всього сума штрафу – 11650,72 грн. 
Крім того, згідно із зазначеним розрахунком за несвоєчасне перерахування до бюджету військового збору з орендної плати земельної ділянки (паїв) за 2016 рік у сумі 19768,89 грн.  відповідачем застосовано до позивача штрафну санкцію у розмірі 25% несвоєчасно перерахованої суми збору, що становить 4942,22 грн.; за 2017 рік в сумі 47025,53 грн. – у розмірі 50%, що становить 23512,77 грн.; за 2018 рік в сумі 48951,53 грн. в сумі 36713,65 грн. – у розмірі 75%, що становить 36713,65 грн.; за неперерахування до бюджету військового збору з орендної плати земельної ділянки (паїв) в сумі 15055,76 грн. – у розмірі 75%,  що становить 11291,82 грн., всього штрафна санкція – 76460,45 грн. (т.1 а.с. 45-46).
Разом з тим, апелянт не довів належними та допустимими доказами факт винесення податкових повідомлень-рішень, які б фіксували вчинення позивачем аналогічних порушень впродовж 1095 днів, що передували прийняттю оскарженого податкового повідомлення рішення.
З огляду на наведене, контролюючий орган безпідставно застосував до платника штрафні (фінансові) санкції за статтею 127 Податкового кодексу України в розмірах 50% та 75% за спірні періоди.
Такий правовий висновок узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 27.12.2018 у справі № 817/195/19, від 09.11.2018 у справі № 820/3562/17, від 11.09.2018 у справі № 805/3649/17-а.
За вимогами ч.  5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог. 
Згідно з частиною другою статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. І відповідачем  не доведено, що, приймаючи спірні рішення, він діяв правомірно. 
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції  правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи  апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги  та  скасування  рішення  суду  не  вбачається.
Керуючись ст. ст.  308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, 
    
                                                 ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві  на рішення  Луганського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2020 р. -  залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2020 р. у справі  № 360/4940/19  -  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання  повного судового рішення.  
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.
Повний текст  складений 25 червня 2020 року.

Головуючий                                                                                        Г.М. Міронова 
                                                                
Судді                                                                                                  Т.Г.Арабей 
                                                                                                       
                                                                                                          І.В. Геращенко