ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року 
м. Київ
справа № 808/2525/17
адміністративне провадження № К/9901/60239/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого  - Бучик А.Ю.,
суддів:  Мороз Л.Л., Рибачука А.І.
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від   06 листопада 2017 року (суддя Стрельнікова Н.В.) та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2018 року (колегія суддів: Шальєва В.А., Білак С.В., Чумак С.Ю.) у справі № 808/2525/17 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича про визнання протиправною бездіяльності,   зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка О. В. (далі - уповноважена особа Фонду, Фонд, ПАТ «Фідобанк» відповідно), у якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду щодо невключення позивачки до повного переліку вкладників ПАТ «Фідобанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;
- зобов`язати уповноважену особу Фонду включити позивачку до повного переліку вкладників ПАТ «Фідобанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.
Запорізький окружний адміністративний суд постановою від 06 листопада 2017 року позов задовольнив частково. Зобов`язав уповноважену особу Фонду подати до Фонду додаткову інформацію про ОСОБА_1 як вкладницю, яка має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Фідобанк» за рахунок Фонду.
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд постановою від 16 липня 2018 року постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2017 року залишив без змін.
Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, уповноважена особа Фонду подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення у справі, яким відмовити у задоволенні позову.
Касаційну скаргу обґрунтовано тим,  що  позивача не було включено до Переліку вкладників у зв`язку із незакінченням перевірки правочинів. На час розгляду справи банківські операції за рахунком позивача тимчасово обмежені і знаходяться в процесі перевірки, відповідачем не прийнято рішення ні про визнання нікчемним правочину, ні про включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, тому вважає, що відповідачем доведена правомірність не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «Фідобанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Оскільки відсутня бездіяльність з боку відповідача, відсутні й законні підстави для зобов`язання включити позивача до переліку вкладників ПАТ «Фідобанк».
Ухвалою Верховного Суду від 30 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження.
У відзиві на касаційну скаргу представник позивача просить залишити її без задоволення, а судові рішення - без змін.
Ухвалою  Верховного Суду від  17 жовтня 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 346 КАС України.
Велика Палата Верховного Суду, повертаючи справу на розгляд Касаційному адміністративному суду у складі Верховного суду в ухвалі від 06.11.2019, вказала, що  існує усталена практика Великої Палати Верховного Суду у спорах про відшкодування фізичним особам коштів за їх вкладами за рахунок Фонду. Зокрема, правова позиція щодо належності таких спорів до юрисдикції адміністративних судів була висловлена у постановах від 18 квітня 2018 року у справі № 813/921/16, від 23 травня 2018 року у справі № 820/3770/16, від 27 червня 2018 року у справі № 820/3664/16, від 28 листопада 2018 року у справі № 592/13020/17, від 27 березня 2019 року у справі № 826/6930/15, від 03 липня 2019 року у справі № 813/576/15 та інших.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судами встановлено, що 12.10.2015   ОСОБА_1 подано до ПАТ «Фідобанк» заяву про відкриття банківського (поточного) рахунку № 39944701, на підставі якої ПАТ «Фідобанк» відкрито позивачеві банківський (поточний) рахунок № НОМЕР_1 у валюті - гривня.
В січні та квітні 2016 р. позивачем до ПАТ «Фідобанк» подано заяви про розміщення банківського депозиту, вид депозиту - пенсійний, номер депозитного рахунку 26304046399447, строком з дня розміщення до 22 липня 2016 року (включно), процентна ставка за депозитом 23,5 процентів річних, реквізити поточного/карткового рахунку клієнта в банку для зарахування процентів та повернення суми депозиту після закінчення строку залучення депозиту - №26258017399447, а саме: №366427-980/2016 від 22.01.2016 на суму 2 000 грн.; №366421-980/2016 від 22.01.2016   на суму 2 000 грн.; №366414-980/2016 від 22.01.2016   на суму 2 000 грн.; №366384-980/2016 від 22.01.2016   на суму 2 000 грн.; №366370-980/2016 від 22.01.2016   на суму 2 000 грн.; №366566-980/2016 від 22.01.2016   на суму 5 001 грн.; №366467-980/2016 від 22.01.2016   на суму 5 001 грн.; №366457-980/2016 від 22.01.2016   на суму 5 001 грн.; №366452-980/2016 від 22.01.2016   на суму 5 001 грн.; №366436-980/2016 від 22.01.2016   на суму 5 001 грн.; №366655-980/2016 від 22.01.2016 на суму 10 001 грн.; №409931-980/2016 від 25.04.2016 на суму 10 000 грн.; №409924-980/2016 від 25.04.2016 на суму 10 000 грн.
Загальна сума депозиту позивача в ПАТ «Фідобанк» за вказаний період становить 65006 грн.
Платіжним дорученням №10 від 16.05.2016 на рахунок позивача № НОМЕР_1 в ПАТ «Фідобанк» ОСОБА_2 перераховано 125 000 грн. з призначенням платежу: приватний переказ.
Рішенням Правління НБУ №8 від 20.05.2016 ПУАТ «Фідобанк» віднесено до категорії неплатоспроможних.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 783 від 20.05.2016 розпочато процедуру виведення банку з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 20 травня 2016 року до 19 червня 2016 року включно.
Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПУАТ «Фідобанк» призначений ОСОБА_3 .
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб продовжено строки тимчасової адміністрації до 19.07.2016 та продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПУАТ «Фідобанк» Коваленка О.В . з 20.06.2016 по 19.07.2016.
Рішенням Національного банку України від 18.07.2016 № 142-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» та рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19.07.2016 «Про початок ліквідації ПУАТ «Фідобанк» та делегування повноважень ліквідатора банку», у Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації Банку.
На офіційному сайті ПУАТ «Фідобанк» опубліковано оголошення щодо здійснення виплат вкладникам банку.
Позивач звертався до відповідача з проханням повідомити, чи було її включено до переліку вкладників ПАТ «Фідобанк», зокрема листами від 04.04.2017, від 19.05.2017 та від 31.07.2017.
Листом №1-11-1/1146-ЛК-ОГ від 02.06.2017 Уповноважена особа Фонду повідомила позивача, що його рахунки знаходяться в процесі перевірки, в рамках якої ПАТ «Фідобанк» направлено матеріали до правоохоронних органів. В провадженні слідчого відділу Олександрівського відділення поліції Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження №12017020080000995 від 01.04.2017 за ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України. Також в цьому листі вказано, що за результатами перевірки буде прийнято відповідне рішення, про результати якого позивача буде додатково повідомлено.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд вказав, що позивач в силу приписів п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», має статус вкладника банку, а тому  набув право на включення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. У зв`язку з відсутністю розпорядчого документу Уповноваженої особи Фонду про визнання нікчемними правочинів, що укладались позивачем з ПАТ «Фідобанк», суд першої інстанції зазначив про невиконання відповідачем обов`язку з включення інформації щодо позивача до переліку рахунків, за якими вкладними мають право на відшкодування коштів за вкладами, тому дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині зобов`язання відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Фідобанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом № 4452-VI (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 3 та 4 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI визначено, що
вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти;
вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.
Згідно з положеннями статті 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.
Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття НБУ рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-ІІІ «Про банки і банківську діяльність» (далі - Закон № 2121-ІІІ), - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).
Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4- 6 частини четвертої статті 26 цього Закону; 3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону № 2121-ІІІ, або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане; 4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; 5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 Закону №4452-VI, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.
Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.
Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті «Урядовий кур`єр» або «Голос України».
Інформація про вкладника в переліку рахунків вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.
Гарантії Фонду є гарантіями держави, передбаченими нормативно-правовим актом №4452-VI. Для виконання Фондом відповідних зобов`язань можуть залучатися державні кошти. Тому рішення та дії Фонду чи уповноваженої особи Фонду щодо включення вкладника до Переліку рахунків, є рішеннями та діями суб`єкта владних повноважень, який реалізує делеговані державою повноваження по виведенню з ринку неплатоспроможних банків.
Відповідно до частини першої статті 34 Закону № 4452-VI Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.
Процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, відповідно до пункту 16 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI, називається тимчасовою адміністрацією.
Відповідно до частини другої статті 34 Закону № 4452-VI не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України».
Частинами третьою, п`ятою цієї статті також передбачено, що виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.
Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.
Відповідно до частини першої статті 36 Закону № 4452-VI з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.
За частиною третьою цієї ж статті правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.
Закон № 4452-VI визначає порядок складання уповноваженою особою Фонду переліку вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, а також підстави та умови, за наявності яких відшкодування суми коштів за банківським вкладом фізичним особам за рахунок коштів ФГВФО не здійснюється.
Так, згідно з положеннями статей 37, 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів шляхом здійснення перевірки вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою статті 38 цього Закону.
Повноваження уповноваженої особи Фонду передбачені статтею 37 Закону № 4452-VI.
Згідно з частинами першою та другою зазначеної норми Закону уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду. Уповноважена особа Фонду має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку.
На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду: 1) діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку; 2) видає накази та розпорядження, дає доручення, обов`язкові до виконання працівниками банку; 4) повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 6) звертається до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку (частини друга та третя статті 37 Закону №4452-VI).
Аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що Уповноважена особа має як обов`язок у визначені строки скласти перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, так і обов`язок, протягом дії тимчасової адміністрації, забезпечити перевірку правочинів на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними. При цьому, повідомлення стороні, про визначення договору нікчемним, може бути направлено уповноваженою особою Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації. При цьому зі змісту наведених положень Законом № 4452-VI вбачається, що такі дії Уповноваженої особи Фонду як блокування коштів за договорами, нікчемність яких може бути встановлена в майбутньому, при формуванні списків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, не передбачені.
Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 826/11920/15, від 20 листопада 2018 року у справі № 804/4554/15.
Як встановлено судом, Уповноваженою особою Фонду не було надіслано позивачам повідомлення про нікчемність правочинів, не встановлено ознак та конкретних підстав, визначених частиною третьою статті 38 Закону № 4452-VI, віднесення правочину - банківського вкладу до нікчемних.
Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Фідобанк» у листах повідомила позивачів про те, що укладені між ними та банком договори підпадають під процедуру перевірки правочинів (у тому числі договорів) вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, тому на нього встановлені тимчасові обмеження.
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх  інстанцій про те, що Уповноважена особа Фонду вийшла за межі повноважень, визначених Законом № 4452-VI. При цьому, приписи Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» пов`язують виникнення права у особи на відшкодування суми коштів за вкладом разом з нарахованими на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних відсотками з наявністю у особи статусу вкладника та наявності такого вкладу станом на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних.
Стосовно доводів Уповноваженої особи про те, що кошти надійшли на поточні рахунки позивача з поточного рахунку фізичної  особи,  що, на думку відповідача, свідчить про намагання фізичної особи отримати кошти не в порядку черговості від банку, а за рахунок Фонду, слід зазначити, що Закон №4452-VI не встановлює обмежень в частині походження коштів вкладу, а саме, що вкладом повинні бути кошти, внесені безпосередньо вкладником і при цьому сам факт знаходження на рахунках позивачів грошових коштів відповідачем не заперечується.
Також, відносини між позивачем та ОСОБА_5 , від якого надійшли кошти в розмірі 125000 грн.  відбулися до запровадження тимчасової адміністрації в банку.
Відповідно до статті 1062 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім`я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.
Отже, законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншою особою.
Колегія суддів також зазначає, що відповідно до п. 5 розділу II Положення №14 передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку Уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.
Пунктами 7,9 розділу I Положення №14 передбачено, що вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою статті 26 Закону. Виплата гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчується після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, здійснюється Фондом після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Отже, у разі наявності підстав для включення даних про рахунок вкладника, який раніше не був включений до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб має подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідне доповнення до переліку.
Крім того, в період тимчасової адміністрації Уповноважена особа Фонду забезпечує перевірку правочинів, вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними, шляхом створення комісії для здійснення такої перевірки, яка проводиться у період здійснення Фондом тимчасової адміністрації банку та у разі необхідності перевірка має бути завершена не пізніше шести місяців з дня початку процедури ліквідації банку, а за рішенням виконавчої дирекції фонду перевірку може бути продовжено, але не більше, ніж на шість місяців.
Проте, Уповноваженою особою порушено термін проведення перевірки правочинів, які укладені між банком та позивачами, а тому допущено протиправну бездіяльність.
Враховуючи, що Уповноваженою особою не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б встановлювали допущені порушення з боку позивача при укладенні договорів банківського рахунку чи перерахування на її  рахунок коштів з рахунку ОСОБА_5 , колегія суддів погоджується з висновком  судів попередніх інстанцій  про наявність підстав для зобов`язання Уповноваженої особи подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивачів як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Фідобанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Зважаючи на обставини цієї справи, колегія суддів вважає, що  судові рішення  про часткове задоволення позовних вимог ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Усі доводи та їх обґрунтування, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, тому підстави для скасування ухваленого судового рішення та задоволення касаційної скарги - відсутні.
Суд також, звертає увагу на те, що здійснюючи судочинство Європейський суд з прав людини в рішенні від 18 липня 2006 р. у справі "Проніна проти України" зазначив, що за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції суди зобов`язані обґрунтувати свої рішення, проте це не може сприйматись як вимога давати детальну відповідь на кожен довод. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру ухвалюваного рішення (CASE OF Svetlana Vladimirovna PRONINA against Ukraine (Application no. 63566/00)).
Відповідно до статті 350 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.
Керуючись ст.ст.  345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, - 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича залишити без задоволення.
Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від   06 листопада 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2018 року  залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Головуючий                                                                                                                   А.Ю. Бучик

Судді                                                                                                                   Л.Л. Мороз

                                                                                                                      А.І. Рибачук