ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/97/20  Номер провадження 33/814/361/20	Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г. В.  Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року 	м. Полтава	

Суддя   судової    палати     з розгляду  кримінальних     справ    Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М.,

       з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , захисників Висоти І.А. та Мосієнко В.Б. в його інтересах,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Висоти І.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Октябрського районного суду м.Полтави від 02 березня 2020 року,
в с т а н о в и в :

Цією постановою 

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП  та накладено  адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

       Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір  в розмірі 420,4 грн. 
Згідно з постановою, ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за таких обставин.
26.12.2019 р. о 03 год. 42 хв. в м. Полтава на вул. О.Вишні, 14, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «АЗЛК 2140» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу газоаналізатора «Драгер» в присутності двох свідків.
Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9.Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з рішенням суду, з апеляційною скаргою звернувся захисник в інтересах ОСОБА_1 .
Просить скасувати постанову суду першої інстанції у зв`язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права, постановити нову, якою провадження по справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
На обґрунтування вимог вказує, що розгляд справи відбувся у відсутність ОСОБА_1 , незважаючи на заяву про відкладення розгляду та надання суду лікарняного листа, внаслідок чого він не зміг реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП. 
Також захисник вказує, що у постанові суду відсутня мотивувальна частина та не наведено докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.
Окрім того вважає, що працівники поліції порушили процедуру огляду водія на стан сп`яніння, зокрема ними недотриманий п.12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння, який визначає, що у разі наявності підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Однак у матеріалах справи таке направляння відсутнє.
Також доданий до справи відеозапис події містить вісім окремих файлів запису, що суперечить вимогам Інструкції щодо безперервності її проведення.
Отже, захисник вважає недоведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому постанова судді, на його думку, підлягає скасуванню.

Заслухавши захисника Висоту І.А., яка підтримала апеляційну скрагу та вказала, що свідками не засвідчено наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння; захисника Мосієнко В.Б. на підтримку поданої апеляційної скарги; ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та зазначив, що не був ознайомлений зі змістом протоколу, підписував його, де зазначив поліцейський, у стані сп`яніння не перебував; перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Суддею першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи  в їх сукупності та встановлено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.        
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.
Згідно з п.2.9 (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого  ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №305726 від 26.12.2019 року, відповідно до якого в цей день о 03 год. 42 хв. в м. Полтава на вул. О.Вишні, 14, водій ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п 2.9.а ПДР України. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія проводився із застосуванням приладу газоаналізатора «Драгер» в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Також, у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в письмових пояснення підтвердив вживання ним 0,5 літрів пива та керування транспортним засобом;
- актом огляду на стан алкогольного ОСОБА_1 , засвідченим присутніми під час огляду свідками, відповідно до якого результат огляду позитивний – 0,56 проміле;
- чек тесту на алкоголь №489 з результатом 0,56 проміле;
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вказали, що ОСОБА_1 пройшов освідування за допомогою газоаналізатора «Драгер» на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, результат позитивний та становить 0,56 проміле, з результатом ОСОБА_1 погодився;
- сертифікатом відповідності газоаналізатора «Drager Alcotest» 6820 №ARHJ-0255, свідоцтвом про його повірку та державну реєстрацію, які підтверджують придатність даного приладу для проведення огляду;
- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, яким зафіксовано переслідування та момент зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Після цього ОСОБА_4 у присутності двох свідків надав згоду пройти огляд на стан сп`яніння на місці, при цьому зазначив, що вживав пиво. З результатом огляду, 0,56 проміле, погодився. Працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП, а також вручено копію протоколу.
Твердження ОСОБА_1 про те, що він не перебував у стані сп`яніння під час керування автомобілем, не був ознайомлений зі змістом протоколу, був незгоден з результатом тесту та бажав пройти огляд в лікарні спростовуються відеозаписом події, з матеріалу якого вбачається, що ОСОБА_1 особисто надав згоду на проходження огляду на місці, після чого погодився з його позитивним результатом 0,56 проміле. Працівником поліції було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 для ознайомлення, а також повідомленно про порушення ним ч.1 ст.130 КУпАП. З матеріалів відеозапису не вбачається будь-яких проявів незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду як і виявлення бажання пройти його у медичному закладі. 
У письмових поясненнях свідків також вказано на те, що за результатом огляду рівень алкоголю в крові  ОСОБА_1  становив 0,56 проміле, з чим він погодився. Відсутність у письмових поясненнях  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 тверджень про наявність ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не спростовують його фактичного перебування у такому стані, підтвердженого показником Драгера та засвідченого вказаними свідками.
При цьому допитаний у суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 вказав, що був присутнім під час проведення огляду, за результатами якого показник алкоголю в крові ОСОБА_1 перевищував допустиму норму.
Твердження захисника про порушення працівниками поліції процедури огляду, передбаченої Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є безпідставним, оскільки п.п. 6 та 7 вказаної Інструкції передбачено проведення огляду на стан сп`яніння або поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби), або лікарем закладу охорони здоров`я. При цьому такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я) лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським. Факт надання ОСОБА_1 згоди на проходження огляду на місці, як і його згода з результатом огляду підтверджується протоколом та письмовими поясненнями свідків, а також матеріалом відеозапису, що спростовує доводи захисника щодо порушення порядку огляду. 
Твердження захисників про перериванння відеофайла не свідчить про недостовірність самого запису, оскільки на вказаному записі відображено як зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_5 , так і проведення огляду, зафіксована присутність двох свідків, факт складання протоколу та роз`яснення ОСОБА_5 його прав, чіткі відповіді останнього на запитання працівника поліції. Те, що події, зафіксовані вказаним відеозаписом, відбувалися в дійсності, ніким не спростовано. Отже, здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом.
Доводи апелянта щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у відсутність ОСОБА_1 , а також відсутність у постанові посилання на докази, якими підтверджується його вина не є підставами для скасування постанови судді, оскільки процесуальні права ОСОБА_1 поновлені шляхом звернення до апеляційного суду, і під час апеляційного розгляду безпосередньо заслухано ОСОБА_1 та його захисників, перевірені докази, якими обґрунтовані обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що судом першої інстанції прийнято законне рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Висоти І.А. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Октябрського районного суду м.Полтави від 02 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

       Суддя                                                В.М.Герасименко