ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3115/20 Справа № 208/6369/15-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Нельга Д. В. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року        ніпровський Апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
        суддів         - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.
        за участю секретаря - Лященко С.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу 
за позовом Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «АІСЕ Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення суми боргу
за апеляційною скаргою  ОСОБА_4 та ОСОБА_3 
на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 січня 2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

19 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення суми боргу. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, 13.04.2009р. між ЗАТ «АІСЕ Україна», правонаступником якого є позивачем, та відповідачем ОСОБА_1 було укладено угоду № 210138 з додатками, згідно якої позивач надав відповідачу ОСОБА_1 послугу, спрямовану на придбання відповідачем ОСОБА_1 автомобіля Chevrolet Aveo SF69Y 2009 року випуску, а відповідач ОСОБА_1 зобов`язався сплатити стовідсоткову вартість вказаного автомобіля та сплатити вартість наданих йому послуг. В червні 2009р. відповідач ОСОБА_1 отримав у власність вищевказаний автомобіль та зареєстрував його на своє ім`я. Водночас, в забезпечення виконання зобов`язань відповідача ОСОБА_1 , 09.06.2009р. між ЗАТ «АІСЕ Україна» та відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 було укладено договір поруки, згідно якого відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , як поручителі, поручились перед позивачем за належне виконання відповідачем ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань, що витікають з угоди № 210138 від 13.04.2009 року. Однак, зобов`язавшись щомісяця сплачувати внески, визначені угодою № 210138, відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість по вищезазначеному договору у розмірі 162 416,33 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь солідарно з відповідачів, разом із понесеними ним судовими витратами (а.с. 1-4).

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 січня 2016 року позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «АІСЕ Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення суми боргу - задоволені.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 ( ІНН НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 (ІНН НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ПАТ «АІСЕ Україна» (код ЄДРПОУ 21691356) заборгованість за договором № 210138, укладеним 13.04.2009р. між ЗАТ «АІСЕ Україна» та ОСОБА_1 , яка складається із : 116 111 грн. 33 коп. - заборгованість по внескам; 46 305 грн. 00 коп. - заборгованість по оплаті послуг.
Стягнуто пропорційно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ПАТ «АІСЕ Україна» (код ЄДРПОУ 21691356) судовий збір у сумі 406 грн. 04 коп. -.
Стягнуто пропорційно з ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ПАТ «АІСЕ Україна» (код ЄДРПОУ 21691356) судовий збір у сумі 406 грн. 04 коп. - 
Стягнуто пропорційно з ОСОБА_3 (ІНН НОМЕР_2 ), який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ПАТ «АІСЕ Україна» (код ЄДРПОУ 21691356) судовий збір у сумі 406 грн. 04 коп. - 
Стягнути пропорційно з ОСОБА_4 (ІНН НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ПАТ «АІСЕ Україна» (код ЄДРПОУ 21691356) судовий збір у сумі 406 грн. 04 коп. - (а.с.71-72).

В апеляційній скарзі  ОСОБА_4  та ОСОБА_3  посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просять рішення суду скасувати в частині задоволених позовних щодо солідарного стягнення з них суми заборгованості та ухвалити нове, яким відмовити у задоволених вказаних позовних вимог (а.с. 133-135).

Враховуючи, що апелянтами фактично оскаржується рішення суду в частині задоволених позовних вимог щодо них як поручителів, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення в частині, яка оскаржується. В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, а відповідно й апеляційним судом - не перевіряється.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду в оскарженій частині залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що 13.04.2009 року між ЗАТ «АІСЕ Україна», правонаступником якого є позивач, та відповідачем ОСОБА_1 було укладено угоду № 210138 з додатками №1 та №2, за умовами якої позивач надав відповідачу ОСОБА_1 послугу, спрямовану на придбання відповідачем ОСОБА_1 автомобіля Chevrolet Aveo SF69Y 2009 року випуску, а відповідач ОСОБА_1 зобов`язався сплатити стовідсоткову вартість вказаного автомобіля та сплатити позивачу вартість наданих йому послуг шляхом сплати 100 (ста) щомісячних повних внесків (а.с.7-11).
В забезпечення виконання зобов`язань відповідача ОСОБА_1 , 09.06.2009 року між ЗАТ «АІСЕ Україна» та відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 було укладено договір поруки, згідно якого відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , як поручителі, поручились перед позивачем за належне виконання відповідачем ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань, що витікають з угоди № 210138 від 13.04.2009 року (а.с.12).
Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серія НОМЕР_4 , 25.06.2009 рлку відповідач ОСОБА_1 зареєстрував на своє ім`я вищевказаний автомобіль Chevrolet Aveo SF69Y 2009 року випуску, на підставі Довідки-рахунку № Кімо 19643 від 25.06.2009р. НДЦ838415 (а.с.13).
Згідно наданого позивачем розрахунку платежів (а.с.5), з серпня 2014 року відповідач ОСОБА_1 припинив сплачувати передбачені вищевказаною угодою внески, внаслідок чого виникла заборгованість по вищезазначеній угоді у розмірі 162 416,33 грн., яку позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів, як з поручителі відповідача ОСОБА_1 .

Задовольняючи позовні вимоги в частині солідарного стягнення заборгованості за договором, суд 1 інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, згідно договору № 210138 від 13.04.2009 року виникла заборгованість яка і підлягає солідарному стягненню з відповідачів. 

Із вказаними висновками суду 1 інстанції колегія суддів погоджується виходячи з наступного.
Так, згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Нормами ст. 611 ЦК України, передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконав, сплатив лише 47,3418% зі 100% в оплату чистих внесків та 50 внесків із 100 в оплату послуг позивача, у зв`язку із чим виникла заборгованість за договором № 210138 від 13.04.2009 року, у сумі 162 416,33 грн., яка складається з: 116 111 грн. 33 коп. - заборгованість по внескам; 46 305 грн. 00 коп. - заборгованість по оплаті послуг.

З такими висновками суду погоджується й колегія суддів апеляційного суду, оскільки вони є обґрунтованими, відповідають встановленим обставинам по справі та зроблені з дотриманням норм процесуального права з застосуванням відповідних норм матеріального права.

Виходячи з встановлених конкретних обставин справи, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд 1 інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та ухвалив обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам закону. 

Колегія суддів вважає, що справа розглянута всебічно, встановлені правовідносини, що склалися між сторонами, яким надана вірна правова оцінка, досліджені наявні докази, висновки суду першої інстанції обґрунтовані чинними нормами матеріального права.

Згідно з ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права, правові підстави для його скасування відсутні.

Посилання апелянтів в апеляційній скарзі на те, що позивачем без їх згоди було збільшено обсяг відповідальності за договором поруки, а тому порука припинилася в силу ч. 1 ст. 559 ЦК України, збільшення обсягу відповідальності за договором поруки відбулося внаслідок того, що позивачем було здійснено заміну автомобіля для розрахунку щомісячних повних внесків - CHEVROLET Aveo на ЗАЗ Vida, колегія суддів не приймає до уваги, виходячи з наступного.
Так, відповідно до термінології, викладеної у додатку № 2 до Угоди:
Повний внесок - щомісячний платіж, який складається з суми Чистого внеску, щомісячного Внеску в оплату послуг та щомісячного Внеску в оплату Страхового платежу... "
Чистий внесок - частина щомісячного повного внеску, ціни який АСІЕ використовує для оплати автомобіля та формування фонду для повернення коштів, і розмір якого розраховується шляхом ділення Поточної ціни автомобіля на кількість внесків, зазначену у Графіку внесків (становить 1% від Поточної ціни автомобіля).
Ціна послуг - плата за послуги АІСЕ з організації функціювання Автоплану. АІСЕ надає Учаснику можливість сплачувати Ціну послуг рівними частинами разом із Цілим чистим внеском або Половинним чистим внеском у вигляді щомісячних внесків в оплату послуг, розмір кожного з яких складає зазначений у Додатку 1 відсоток від ціни автомобіля (становить 0,35% від Поточної ціни автомобіля + ПДВ).
Страховий платіж - платіж, який покриває витрати на страхування життя Учасника системи... (становить 0,065% від Поточної ціни автомобіля + ПДВ).
Згідно п. 4.1 ст. 4 Додатку № 2 до Угоди: «Поточна Ціна автомобіля - це роздрібна ціна Автомобіля, яка встановлюється Виробником та/або Імпортером та/або Дистриб`ютором в останній робочий день кожного місяця протягом всього строку існування групи».
Відповідно до п. 5.7 ст.5 Додатку № 2 до Угоди: «АІСЕ зобов`язується розраховувати складові Повного внеску для Учасників, які одержали Право на отримання автомобіля, та Учасників, які його ще не одержали, на основі Поточної міни автомобіля. повідомленої виробником та/або імпортером та/або дистриб`ютором на відповідний місяць».
Таким чином, для розрахунку щомісячного Повного внеску, який повинен сплачувати ОСОБА_1 , позивачу потрібно знати Поточну ціну автомобіля в місяці, за який буде надіслана квитанція для сплати такого внеску.
Однак, неможливо відслідковувати ціну нового автомобіля, випуск, імпорт, постачання, якого вже припинено.

Сторони, при підписанні Угоди, передбачили випадок, коли через якісь причини постачальник припинить виробляти, або припинить постачити автомобіль, модель та марка якого зазначена у Додатку №1 до Угоди (п. 11.1 ст. 11 Додатку №2 до Угоди).
Відповідно до п. 11.1 ст. 11 Додатку №2 до Угоди: «Якщо протягом строку дії Угоди виробник та/або імпортер та/або дистриб`ютор здійснить заміну або припинить імпортувати або виробляти, або продавати модель Автомобіля, зазначених у Додатку №1 до Угоди, АІСЕ зобов`язується змінити її, відповідно, новою моделлю або іншим Автомобілем. Якщо Поточна ціна нового автомобіля або моделі є щонайбільше на 10% вищою за останню відому поточну ціну автомобіля, зазначеного в Додатку №1 до Угоди, нова Поточна ціна буде дійсною для розрахунку Повного внеску, який мають сплачувати всі Учасники групи».
Листом від 26.04.2012 року №688, дистриб`ютор автомобіля CHEVROLET Aveo повідомив ПрАТ «АІСЕ Україна» про припинення виробництва вказаного автомобіля.

У п.2.1 ст. 2 Договору поруки зазначено наступне: «Порукою, згідно цього Договору, забезпечено виконання Боржником зобов`язань за Угодою, в тому числі виконання обов`язків щомісячно сплачувати передбачені Угодою Повні внески, які складаються з сум Чистого внеску. Ціни послуг та Страхового платежу, а також виконання обов`язків сплачувати інші платежі, передбачені Угодою».
Відповідно до п.2.3 ст. 2 Договору поруки: «Порядок визначення розміру кожного з повних внесків, що підлягають сплаті Боржником,встановлено угодою».

Враховуючи положення ст. 2 Договору поруки, ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , як поручителі, знали та погодився з таким способом визначення грошових зобов`язань ОСОБА_1 за Угодою, а тому, не відбулося з боку позивача збільшення обсягу відповідальності поручителів за Договором поруки та порука не є припиненою.

Апелянти під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції не скористалися наданими їм правами, не обґрунтували свої заперечення, та доводи апеляційної скарги, не надали суду доказів на їх підтвердження, оскільки згідно із ч. 1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ч. 3 ст. 12, ч., ч. 1, 5, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та фактично зводяться до незгоди з рішенням суду та особистого тлумачення норм права та обставин справи. Судом першої інстанції у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, справа розглянута у рамках заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому його слід в оскарженій частині залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4  та ОСОБА_3   - залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 січня 2016 року в оскарженій частині - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: