УХВАЛА
 
1 липня 2020 року
м. Київ
 
провадження № 51-2995 ск 20
 
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на судові рішення,
в с т а н о в и л а:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її положень, зокрема пунктів 3–5 ч. 2 та ч. 3, не було додержано.
Статтею 424 КПК визначено перелік судових рішень, які може бути оскаржено в порядку касаційної процедури. Однак додані до скарги ухвали Київського апеляційного суду від 6 та 24 лютого 2020 року (про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційного розгляду) не входять до цього переліку. Тому вони не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Згідно зі ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі зазначаються судові рішення, що оскаржуються, з викладенням обґрунтування їх незаконності та заявленої вимоги, яка має узгоджуватися з правилами ст. 436 КПК. 
Частиною 1 ст. 438 вказаного Кодексу передбачено, що підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). Тому, скаржник, заперечуючи законність судових рішень, має конкретно вказати у чому полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК є підставами для скасування оспорюваних рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог. 
Усупереч законодавчим приписам у поданій скарзі не зазначено судових рішень, які згідно зі ст. 424 КПК може бути оскаржено в порядку касаційної процедури та не міститься обґрунтування їх незаконності. 
Водночас заявлена скаржником вимога про закриття кримінального провадження, яке наразі розглядається судом першої інстанції, не узгоджується з приписами статей 424, 436 КПК в їх взаємозв`язку. 
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.
Оскільки касаційна скарга за своїм змістом не відповідає приписам ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на судові рішення залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1                                ОСОБА_2                          ОСОБА_3