ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2020 року 
м. Київ
справа №810/1600/15
адміністративне провадження №К/9901/25483/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Олендера І.Я.,
суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 

розглянув в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Васильківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2016 (судді: Ганечко О.М. (головуючий), Коротких А.Ю., Федотов І.В.) у справі №810/1600/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Факел» до Васильківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, 
УСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. Публічного акціонерного товариства «Факел» (далі - позивач, Товариство) звернулось до суду з позовом до Васильківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 14.01.2015 № 0000052203, яким нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності (ЗЕД) у сумі 1  804  623,21 грн.
2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, оскільки, Товариством не було порушено терміни розрахунків у сфері ЗЕД, так як Міністерством економічного розвитку і торгівлі України було продовжено строк розрахунків за спірною експортною операцією.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
3. Постановою Київського окружного адміністративного суду від 27.11.2015 в задоволені позову відмовлено.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2016 рішення суду першої інстанції скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 14.01.2015 р. № 0000052203 щодо нарахування пені за порушення у сфері здійснення розрахунків в іноземній валюті в сумі 378 388,73 грн та в цій частині позовні вимоги Товариства задоволено. В решті постанову Київського окружного адміністративного суду від 27.11.2015 залишено без змін.
4. Рішення суду апеляційної інстанції обґрунтовано тим, що у період з 27 березня по 08 квітня 2014 року та з 05 червня по 23 липня 2014 року позивачем було прострочено розрахунки за експортним контрактом від 22.08.2013 № Tgaz-15/7-30 на 12 днів та 49 днів відповідно, що свідчить про обґрунтованість застосування до Товариства пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки. 
Проте суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що Товариством не було прострочено розрахунки за вказаним контрактом на 1 день (24.07.2014), оскільки 24.07.2014 кошти були вже зараховані на поточний рахунок ПАТ «Факел», а отже контролюючим органом безпідставно нараховано пеню позивачу за 1 день.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції в частині задоволених вимог, відповідач подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2016 в частині задоволених вимог та залишити в силі постанову Київського окружного адміністративного суду від 27.11.2015.
6. Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні відповідно до ст. 343 Кодексу адміністративного судочинства України.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що контролюючим органом проведено позапланову невиїзну перевірку позивача з питань дотриманням вимог валютного законодавства при виконанні контракту № Tgaz-15/7-30 від 22.08.2013, за період з 17.12.2013 по 12.09.2014 згідно повідомлення Публічного акціонерного товариства "КБ "Хрещатик" № 47/205-03/522 від 07.04.2014.
За результатами проведеної перевірки складено акт від 19.09.2014 № 3438/10-07-22-02/04601469, в якому зафіксовано порушення Товариством вимог статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» при виконанні зовнішньоекономічного контракту № Tgaz-15/7-30 від 22.08.2013, укладеного з нерезидентом Державним концерном "Туркменгаз", а саме: порушення термінів надходження валютних коштів на рахунок позивача в сумі 1  010  580,00 дол США. компанією АRCOR GmbH.
На підставі названого акту перевірки та результатів адміністративного оскарження контролюючим органом прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення №0000052203, яким позивачу нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД     у сумі 1 804  623,21 грн. 
Не погоджуючись з зазначеним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Судами також встановлено, що 22.08.2013  між позивачем (продавець) та Державним концерном "Туркменгаз" (ДК "Туркменгаз") укладено контракт № Tgaz-15/7-30.
Загальна сума контракту складає 1 010 580,00 дол. США  (п. 2.2).
Відповідно до п. 3.1 контракту № Tgaz-15/7-30, покупець здійснює оплату за поставлений товар по факту його доставки в пункт назначення протягом 30 банківських днів з дати надання документів в банк покупця відповідно до п. 3.4 даного контракту. Оплата за поставлений товар здійснюється банківським переказом коштів на рахунок продавця (п. 3.4). Датою поставки товару вважається дата штемпеля служб пункту призначення на товарно-транспортних документах (п. 4.2). 
02.12.2013 позивачем було виставлено ДК "Туркменгаз" інвойс № 800 на загальну суму 1 010 580,00 дол. США.
За митною декларацією від 17.12.2013 № 125130005/2013/2235610 на суму 1  010  580,00 дол. США завершення митного оформлення товару відбулося 26.12.2013, що підтверджується відповідним штемпелем митниці.
Перебіг 90-денного терміну надходження валютної виручки розпочався з 27.12.2013  та закінчився 27.03.2014. Грошові кошти на рахунок позивача у строк до 27.03.2014 не надійшли.
13.03.2014 позивачем було подано до Міністерства економічного розвитку та торгівлі України лист про продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом № Tgaz-15/7-30 від 22.08.2013.
18.03.2014 на обґрунтування свого листа від 13.03.2014 позивачем подано до Міністерства економічного розвитку та торгівлі України лист № 630/176 з копією листа ДК "Туркменгаз" від 17.03.2014  № 15/7-799, яким підтверджено, що митні процедури буде завершено у квітні 2014 року.
До позивача надійшов лист Міністерства економічного розвитку та торгівлі України від 25.03.2014 № 4122-09/230 про необхідність надання додаткових документів. Крім того, у названому листі зазначено, що, у разі звернення після закінчення встановлених термінів строк розрахунків може бути продовжено, починаючи з дати реєстрації в Міністерстві повторно поданих документів. 08.04.2014 позивачем було подано до Міністерства економічного розвитку та торгівлі України лист від 04.04.2014 № 106/201, до якого були подані додаткові документи..
20.05.2014 Міністерством економічного розвитку і торгівлі України прийнято висновок № 555 щодо продовження строків розрахунків за експортною зовнішньоекономічною операцією, яким продовжено строки розрахунків за контрактом   № Tgaz-15/7-30 з 08 квітня по 05 червня 2014 року. 
24.07.2014 на рахунок позивача  в повному обсязі надійшли кошти ДК "Туркменгаз" за поставлений позивачем товар, що підтверджується копією банківської виписки та платіжним дорученням від 21.07.2015.
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
8. У доводах касаційної скарги відповідач цитує норми матеріального права, вказує на неврахування судами всіх обставин справи, зокрема, зазначає, що судами попередніх інстанцій не взято до уваги того, що день зарахування коштів на поточний рахунок позивача (24.07.2014) є днем прострочення, тобто поза межами 90-денного періоду.
9. Товариством відзиву (заперечення) на касаційну скаргу контролюючого органу надано не було.
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
10. Закон України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):
10.1. Стаття 1.
Виручка резидентів у іноземній валюті  підлягає зарахуванню  на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати  заборгованостей, зазначені  в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.
Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.
10.2. Стаття 4.
Порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).
10.3. Стаття 6.
Строки, зазначені у статтях 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, можуть бути продовжені центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, у разі виконання резидентами операцій за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення.
11. Постанова Правління Національного Банку України від 14.05.2013 №163 «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов`язкового продажу надходжень в іноземній валюті»: 
11.1. Пункт 1. 
Установити, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.
11.2. Пункт 6. 
На час дії цієї постанови інші нормативно-правові акти Національного банку України діють в частині, що не суперечить цій постанові.
12. Постанова Правління Національного Банку України від 14.11.2013 №453 «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов`язкового продажу надходжень в іноземній валюті»: 
12.1. Пункт 1. 
Установити, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.
12.2. Пункт 5. 
На час дії цієї постанови інші нормативно-правові акти Національного банку України діють у частині, що не суперечить цій постанові.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
13. Виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки визначені законодавством.
14. Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».
15. У разі порушення встановлених строків до платника податків застосовується відповідальність у вигляді пені в визначеному розмірі, а саме 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті за кожний день прострочення.
16. При вирішенні спорів, необхідно враховувати, що відповідно до вимог ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час розгляду справи судами) обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
16. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону, що діяв до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ).
17. Судами попередніх інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи.
18. Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що день фактичного надходження коштів на розрахункових рахунок позивача не включається до періоду часу, за який може здійснюватися нарахування (стягнення ) пені.
Судом апеляційної інстанції було встановлено, що 24.07.2014 на рахунок позивача  в повному обсязі надійшли кошти ДК "Туркменгаз" за поставлений позивачем товар, що підтверджується копією банківської виписки та платіжним дорученням, що наявні в матеріалах справи.
Таким чином, донарахування контролюючим органом пені за 24.07.2014 - день в який відбулось зарахування коштів на розрахунковий рахунок Товариства, є протиправним.
Отже висновок суду апеляційної інстанції про прострочення надходження валютної виручки на рахунок позивача на 49 днів є правильним.
19. Суд зазначає, що в касаційній скарзі контролюючим органом не наведено інших доводів (обґрунтувань) в чому саме полягає порушення (неправильне застосування) судом апеляційної інстанції норм матеріального права.
20. З урахуванням встановленого, доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що суд апеляційної інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні судового рішення, а тому підстави для задоволення касаційної скарги контролюючого органу та скасування рішення суду апеляційної інстанції відсутні.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
21. Переглянувши судове рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми що регулюють спірні правовідносини, приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судового рішення, а тому касаційну скаргу Васильківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2016 слід залишити без задоволення.
22. Відповідно до п. 1 частини першої  ст. 349 Кодексу адміністративного судочинства України  суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
23. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша стаття 350 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону, що діяв до набрання чинності  Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ).
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Васильківської об`єднаної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року у справі 810/1600/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	І.Я.Олендер І.А. Гончарова   Р.Ф. Ханова