ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2020 р. 	Справа № 480/945/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ральченка І.М.
суддів: Бершова Г.Є. ,  Катунова В.В. 
за участю секретаря судового засідання  Патової Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропідприємство "Прогрес-технологія" на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 13.04.2020, суддя А.Б. Діска, по справі № 480/945/20
за позовом     Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропідприємство "Прогрес-технологія"  
до     Виконавчого комітету Липоводолинської селищної ради      третя особа      Товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія" 
про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Агропідприємство "Прогрес-технологія" звернулось до суду із позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Липоводолинської селищної ради від 25.04.2018 № 43 в частині, визначеній п.п. 1.5 п. 1 цього рішення, яким присвоєно адресу об`єкту нерухомого майна (колишній майновий комплекс КСП «Липоводолинський»): Сарай: 42500, Сумська область Липоводолинський район, смт Липова Долина, вулиця Покровська, 103 а.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 закрито провадження у справі.
Роз`яснено, що даний спір належить розглядати за правилами господарського судочинства України.
Позивач, не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити для продовження розгляду.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Як встановлено судовим розглядом, 
Виконавчим комітетом Липоводолинської селищної ради 25.04.2018 прийнято рішення № 43 «Про присвоєння адрес об`єктам нерухомого майна», п.п. 1.5 п. 1 якого об`єкту нерухомого майна (колишній майновий комплекс КСП «Липоводолинський»): Сарай присвоєно адресу: 42500, Сумська область Липоводолинський район, смт. Липова Долина, вул. Покровська, 103 а.
Не погоджуючись із зазначеним рішення відповідача позивач звернувся до суду із даним позовом.
Закриваючи провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Колегія суддів погоджується з висновком суду з наступних підстав.
Згідно із частиною другою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Пунктом 2 частини першої статті 4 КАС України, визначено, що публічно-правовий спір це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
За правилами частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).
Отже, до компетенції адміністративних судів належать  спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
При цьому, приватно-правові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Із матеріалів справи встановлено, що звернення ТОВ "Агропідприємство "Прогрес-технологія" до адміністративного суду із даним позовом обумовлено тим, що прийняти відповідачем рішенням порушено права позивача, оскільки не враховано його законних інтересів як власника об`єкту нерухомого майна.
Так, в обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення прийняте на підставі звернення ТОВ "Мрія", яке не є власником об`єкту нерухомого майна.
На підставі викладеного слід дійти висновку, що спірні правовідносини виникли у зв`язку із порушенням майнових прав ТОВ "Агропідприємство "Прогрес-технологія" на нерухоме майно, яке, за твердженням позивача належить йому на праві приватної власності.
Отже, колегія суддів зазначає, що вирішення даного спору, крім іншого, полягає у  встановленні наявності чи відсутності у позивача права власності на спірне нерухоме майно, що в подальшому вплине на правову оцінку оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень.
Таким чином, спір у даній справі стосується захисту майнових інтересів, тобто, існує спір про право, а тому обраний позивачем спосіб захисту не приведе до відновлення його порушених прав.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що спір у справі має приватно-правовий характер, що унеможливлює розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства, та з урахуванням суб`єктного складу має бути вирішений за правилами господарського судочинства.
В силу п. 6 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.
Аналогічного правового висновку щодо предметної юрисдикції у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постанові від 16.10.2019 по справі № 821/828/16, від 13.06.2018 у справі № 816/421/17.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про закриття провадження по справі.
Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи, досліджено наявні докази, надано їм належну оцінку та прийнято рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропідприємство "Прогрес-технологія" - залишити без задоволення.
Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 по справі № 480/945/20  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	Г.Є. Бершов    В.В. Катунов   	
Постанова складена в повному обсязі  04.08.20.