ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2020 року	Львів	Справа № 500/365/20 пров. № А/857/4575/20	
 Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді:                                                    Кухтея Р.В.
суддів:                                                                      Носа С.П.,  Сеника Р.П.
з участю секретаря судового засідання:            Герман О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 березня 2020 року (ухвалене головуючим-суддею Чепенюк О.В. у м. Тернополі в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування вимоги,
в с т а н о в и в :
У  січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Тернопільській області (далі - ГУ ДПС у Тернопільській області, відповідач) №Ф-9921-54 від 14.01.2020 та зобов`язати відповідача привести у відповідність облікові картки платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (реєстраційний номер облікової картки платника податку (далі - РНОКПП) - НОМЕР_1 ), а саме : громадянина ОСОБА_1 , самозайнятої особи ОСОБА_1 , фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_1 , оскільки це одна і та ж особа з одним і тим же РНОКПП.
Позов мотивований тим, що він зареєстрований як ФОП та є арбітражним керуючим. Як ФОП своєчасно проводить сплату єдиного соціального внеску (далі - ЄСВ). Про взяття на облік платником податку як особи, що здійснює незалежну професійну діяльність (арбітражний керуючий), до податкового органу не звертався та на обліку як самозайнята особа не перебуває.
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.02.2020 було відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача привести у відповідність облікові картки платника ЄСВ ОСОБА_1 на підставі п.4 ч.1 ст.170 КАС України.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.03.2020 позов було задоволено повністю.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС у Тернопільській області подало апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що у зв`язку з отриманням свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №229 від 26.02.2013, позивач був взятий 12.04.2013 на податковий облік як особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність, що підтверджується наданою довідкою форми №4-ОПП. Крім цього, 18.01.2008 проведено державну реєстрацію позивача як ФОП. Позивач перебуває на спрощеній системі оподаткування та є платником ЄСВ. Станом на 31.12.2019 за позивачем обліковується заборгованість зі сплати ЄСВ в розмірі 14  988,98 грн, при цьому нарахування внеску здійснювалося йому як ФОП, так і особі, яка здійснює незалежну професійну діяльність. Відтак, позивачу правомірно на підставі даних інформаційної системи було сформовано та надіслано оспорювану вимогу.
Частиною четвертою статті 229 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч.2 ст.313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.
З матеріалів справи видно, що згідно даних інформаційної системи контролюючого органу та відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 18.01.2008 було проведено державну реєстрацію позивача як ФОП, основним видом діяльності якого визначено КВЕД 46.17 - діяльність посередників у торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, а в подальшому - 70.22 консультування з питань комерційної діяльності й керування.
Згідно інформації підрозділу «Дані про реєстрацію платником ЄСВ», 18.01.2008 позивач був взятий на облік, категорія страхувальника - ФОП, які обрали спрощену систему оподаткування.
26.02.2013 Міністерством юстиції України Микитіву О.І. було видано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №229 без обмеження строку дії.
Відповідно до довідки форми 4-ОПП №1319180700195 від 12.04.2013, виданої Тернопільською ОДПІ, платник податків ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку як ФОП та арбітражний керуючий.
Згідно інформаційної системи контролюючого органу АІС «Податковий блок» підсистеми «Облік платежів» в інтегрованій картці платника податків по ЄСВ проведені нарахування ФОП та особі, яка здійснює незалежну професійну діяльність.
Нарахування як ФОП за 2017 рік : станом на 09.02.2018 - 8448 грн та 300,26 грн, разом 8748,26 грн; за 2018 рік : станом на 19.04.2018 - за І квартал в сумі 2457,18 грн; станом на 19.07.2018 - за II квартал в сумі 2457,18 грн; станом на 19.10.2018 за ІІІ квартал в сумі 2457,18 грн; станом на 21.01.2019 - за IV квартал в сумі 2457,18 грн.
Всього нараховано за 2018 рік ЄСВ в розмірі 9828,72 грн, сплачено за 2018 рік - 9415,42 грн. 
За 2019 рік : станом на 19.04.2019 - за І квартал в сумі 2754,18 грн; станом на 19.07.2019 - за ІІ квартал в сумі 2754,18 грн; станом на 21.10.2019 - за ІІІ квартал в сумі 2754,18 грн.
Всього нараховано за 2019 рік внеску в розмірі 8262,54 грн, сплачено за 2019 рік - 5508,36 грн.
Нарахування як особі, яка здійснює незалежну професійну діяльність за 2018 рік : станом на 19.04.2018 - за І квартал в сумі 2457,18 грн; станом на 19.07.2018 - за II квартал в сумі 2457,18 грн; станом на 19.10.2018 - за III квартал в сумі 2457,18 грн; станом на 21.01.2019 - за IV квартал в сумі 2457,18 грн.
Всього нараховано внеску в сумі 9828,72 грн.
У зв`язку з неповною сплатою визначених сум ЄСВ, заборгованість позивача станом на 31.12.2019 склала 14988,98 грн.
На підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів ГУ ДФС у Тернопільській області було винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-9921-54 від 14.01.2020 в розмірі 14988,98 грн, з яких 14988,98 грн складає суму недоїмки.
Задовольняючи повністю адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що статус ФОП з ознакою провадження незалежної професійної діяльності та, як наслідок, порядок обліку та сплати ЄСВ такою особою Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010 (далі - Закон №2464) (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) не передбачає. З огляду на те, що Закон №2464 не визначає окремого статусу та специфіки обліку, звітності та сплати єдиного внеску для таких осіб, а нормами податкового законодавства передбачено, що такі особи мають статус ФОП, суд дійшов висновку, що належним виконанням позивачем обов`язку зі сплати єдиного внеску є ведення єдиного податкового обліку та сплата податків саме як ФОП, у тому числі за видом діяльності арбітражного керуючого. Оспорювана вимога сформована у зв`язку з автоматичним внесенням до інтегрованої картки платника зобов`язань зі сплати сум єдиного внеску по одній і тій же особі двічі, зокрема, один раз як по платнику єдиного внеску ФОП, другий, як по платнику єдиного внеску особі, яка здійснює незалежну професійну діяльність. Позивачем сплачені суми єдиного внеску у розмірі не нижче мінімального як ФОП, при цьому, виходячи з наведених вище положень законодавства, подвійне нарахування мінімального розміру єдиного внеску за 2017-2018 роки від провадження одного й того ж виду діяльності як підприємця та самозайнятої особи є протиправним.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини врегульовані Законом №2464-VI, Порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №435 від 14.04.2015, Порядком обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Положення про реєстр страхувальників, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1162 від 24.11.2014 (далі - Порядок №1162), Положенням про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, зареєстрованим   постановою правління Пенсійного фонду України №10-1 від 18.06.2014 (далі - Положення №10-1).
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон №2464-VI.
Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону (ч.1 ст.2 Закону №2464-VI).
Виключно цим Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, платники єдиного внеску, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, розмір єдиного внеску, орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність, склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску (ч.2 ст.2 Закону №2464-VI).
Згідно дефініції, наведеної у п.2 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до п.4, 5 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI   (у редакції   Закону №77-VIII від 28.12.2014), платниками єдиного внеску є : фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.
Законодавець розмежовує платників єдиного внеску на ФОП та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.
Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що  Закон №2464-VI  не визначає такого платника єдиного внеску, як ФОП з ознакою провадження незалежної професійної діяльності. ФОП та особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, є різними платниками єдиного внеску.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є платником єдиного внеску - ФОП, який з 01.01.2019 обрав спрощену систему оподаткування, тобто є платником єдиного внеску в контексті положень п.4 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI.
Відповідно до ч.1 ст.5  Закону №2464-VI,  облік осіб, зазначених,  зокрема, у п.4, п.5 ч.1 ст.4 цього Закону, ведеться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування, а щодо застрахованих осіб, які є учасниками накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, - з національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та Пенсійним фондом.
Взяття на облік осіб, зазначених у п.4, 5 ч.1 ст.4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.
Згідно ч.2 ст.5  Закону №2464-VI, взяття на облік платників єдиного внеску, зазначених, зокрема, у п.п.4, 5 ч.1 ст.4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів з внесенням відповідних відомостей до реєстру застрахованих осіб.
Питання взяття на облік, внесення змін до облікових даних та зняття з обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у територіальних органах Державної фіскальної служби України, надання контролюючим органам відомостей про зміну класу професійного ризику виробництва Фондом соціального страхування за період до 01.01.2016, надання Пенсійному фонду України та фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування даних про взяття/зняття з обліку платників єдиного внеску, визнаються Порядком №1162 (п.2 розділу І Порядку №1162), який поширюється на платників єдиного внеску, зазначених у п.4, 5 ч.1 ст.4 Закону №2464  (п.3 розділу І Порядку №1162).
Дані про взяття на облік платників єдиного внеску в порядку інформаційної взаємодії передаються державному реєстратору в день взяття їх на облік за місцезнаходженням чи місцем проживання із зазначенням дати взяття на облік, найменування та коду за ЄДРПОУ контролюючого органу, в якому такого платника взято на облік, реєстраційного номера платника єдиного внеску (п.3 розділу ІІ Порядку №1162).
Відповідно до п.4 розділу ІІ Порядку №1162, взяття на облік юридичних осіб (їх відокремлених підрозділів) та ФОП, відомості щодо яких містяться в Єдиному державному реєстрі, як платників єдиного внеску підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру, яка надсилається (видається) цим юридичним особам (відокремленим підрозділам) та ФОП у порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»  №755-IV від 15.05.2003 (далі - Закон №755-IV).
Розділом ІІІ Порядку №1162 визначено порядок взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія  Закону №755-IV.
Взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія  Закону №755-IV, контролюючим органом здійснюється за місцезнаходженням чи місцем проживання у день отримання від них заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою №1-ЄСВ згідно з додатком 1, заяви про взяття на облік платника єдиного внеску (члена фермерського господарства) за формою №12-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку (п.1 розділу ІІІ Порядку №1162).
Платники єдиного внеску, зазначені в п.5 ч.1 ст.4 Закону №2464, подають заяву за формою №1-ЄСВ (додаток 1) протягом 10 календарних днів після державної реєстрації незалежної професійної діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання документа, що підтверджує право фізичної особи на ведення незалежної професійної діяльності (п.2 розділу ІІІ Порядку №1162).
Платникам єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону №755-IV, контролюючим органом наступного робочого дня з дня взяття на облік безоплатно надсилається (вручається) повідомлення про взяття їх на облік за формою №2-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку (п.3 розділу ІІІ Порядку №1162).
Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що взяття контролюючим органом на облік платників єдиного внеску осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, здійснюється виключно за заявою такої особи за формою №1-ЄСВ. Взяття на облік платників єдиного внеску осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, контролюючим органом за власною ініціативою шляхом встановлення ознаки незалежної професійної діяльності, Порядком №1162 не передбачено.
До набрання чинності Порядком №1162 діяв Порядок  обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України №458 від 09.09.2013.
Відповідно до п.1 розділу ІІІ цього Порядку, взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону №755, органом доходів і зборів здійснюється за місцезнаходженням чи місцем проживання не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від них  заяви про взяття на облік платником єдиного внеску  за формою №1-ЄСВ згідно з додатком.
Постановою правління Пенсійного фонду України №21-6 від 27.09.2010, був затверджений Порядок взяття на облік та зняття з обліку в органах Пенсійного фонду України платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, глава 4 якого визначала порядок взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону №755.
Згідно п.4 глави 4 цього Порядку, платники єдиного внеску (крім фізичних осіб), платники єдиного внеску (фізичні особи), на яких не поширюється дія   Закону №755, беруться на облік в органах Пенсійного фонду за місцем проживання не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від них заяви за формою згідно з  додатком 4  або  5. Заява зазначеними платниками подається в 10-денний термін із дня початку провадження відповідної діяльності або укладення трудового договору з найманим працівником чи укладення договору цивільно-правового характеру з фізичною особою.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 здійснює незалежну професійну діяльність - арбітражного керуючого (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) на підставі свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №229 від 26.02.2013. При цьому, після отримання вказаного свідоцтва, заяву за встановленою формою до контролюючого органу для реєстрації платником єдиного внеску в межах незалежної професійної діяльності ОСОБА_1 не подавав. 
Проте, 12.04.2013 відповідач самостійно встановив позивачу як ФОП ознаку незалежної професійної діяльності, що не узгоджується з наведеними вище нормами, якими визначена процедура взяття на облік платників єдиного внеску.
Представником відповідача надано до суду лише копію заяви для взяття на облік ФОП як платника податків, а не єдиного соціального внеску, подану до контролюючого органу 21.01.2008, тобто задовго до набуття статусу арбітражного керуючого.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI, Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування - організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб.
За змістом ч.1 ст.16 Закону №2464-VI, державний реєстр створюється для забезпечення, зокрема, ведення обліку платників і застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікації.
Державний реєстр складається з реєстру страхувальників і реєстру застрахованих осіб (ч.2 ст.16  Закону №2464-VI).
Відповідно до абз.2 ч.3 ст.16 Закону №2464-VI, ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд, користувачами цього реєстру є органи доходів і зборів та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування (абз.3 ч.1 ст.20   Закону №2464-VI).
Відповідно до абз.3 ч.2 ст.20 Закону №2464-VI, відомості про ФОП та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, подаються безпосередньо зазначеними особами.
Порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб визнається Положенням №10-1.
З метою забезпечення обробки інформації в Реєстрі застрахованих осіб для кожної застрахованої особи автоматично створюється облікова картка, якій присвоюється номер облікової картки (п.1 розділу ІІІ Положення №10-1).
Відповідно до п.2 розділу ІІІ Положення №10-1, облікова картка відкривається у разі надходження у складі звітності відомостей про суми нарахованого доходу та єдиного внеску ФОП, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, а також в інших випадках, передбачених Законом. 
До облікових карток Реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема відомості про ФОП та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, відомості про нарахування страхових внесків та єдиного внеску ФОП та особами, які провадять незалежну професійну діяльність.
Дослідивши форму витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (додаток 8 до Положення №10-1, п.6 розділу V), колегія суддів зазначає, що до відомостей, які містить цей витяг, віднесено також відомості щодо статусу застрахованої особи, серед типів якого нормотворець визначає ФОП і самозайняту особу, під якою мається на увазі особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, що обумовлює висновок про те, що такого статусу застрахованої особи, як ФОП з ознакою провадження незалежної професійної діяльності, Положення №10-1 не визначає.
Системний аналіз положень Закону №2464-VI та Положення №10-1 дає підстави для висновку про відсутність повноважень у контролюючого органу за власною ініціативою без наявності звітності платника єдиного внеску (особи, яка провадить незалежну професійну діяльність/ФОП), в якій містяться відомості про суми нарахованого доходу та єдиного внеску ФОП, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, вносити зміни (подавати інформацію до ПФУ щодо змін) до облікової картки платника єдиного внеску шляхом встановлення «ознаки незалежної професійної діяльності» та відповідно нараховувати єдиний внесок у розмірі мінімального страхового внеску на місяць, визначеного Законом як граничний мінімальний внесок для осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.
Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку платника єдиного внеску як особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність та не подає звітність як такий платник, відтак суд апеляційної інстанції вважає, що податковий орган безпідставно встановив позивачу як платнику єдиного внеску (ФОП) ознаку незалежної професійної діяльності та нарахував на цій підставі єдиний внесок.
Аналогічний висновок викладений у рішенні Верховного Суду від 02.09.2019, ухваленого за результатами розгляду зразкової справи №520/3939/19, залишеного без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019.
Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність оспорюваної вимоги та наявності підстав для її скасування.
Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.
Керуючись ст.ст. 12, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 березня 2020 року по справі №500/365/20 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Головуючий суддя	 	Р. В. Кухтей 	
судді	 	С. П. Нос 	
 	 	Р. П. Сеник  	
Повне судове рішення складено 30.09.2020.