ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2317/20 Справа № 209/2073/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Байбара Г. А. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року        Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
                       суддів         - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу
за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 жовтня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 жовтня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано не поданною та повернуто позивачу (а.с. 19). 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області для вирішення питання про відкриття провадження (а.с. 25).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористались.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву суд 1 інстанції зазначив, що позивачем не усунуто недоліки, які були зазначені в ухвалі Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 червня 2019 року. 
При цьому, суд зазначив, що копія ухвали про залишення позову без руху направлялась позивачу ОСОБА_1 , проте конверт повернувся із відміткою “за закінченням терміну зберігання”.

Однак з вказаними висновками судді 1 інстанції, колегія суддів не може погодитись з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 червня 2019 року зазначена позовна заява була залишена без руху, оскільки вона не відповідає вимогам, викладеним у статті 177 ЦПК України, так як в порушення вимог ч.4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі за позовними вимогами майнового характеру про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача суми боргу за договором позики в розмірі 2632000,00 грн., а заявлене позивачем клопотання про відстрочення сплати судового збору у зв`язку із тяжким матеріальним становищем не може бути задоволено судом через відсутність доказів на підтвердження скрутного матеріального стану позивача (а.с. 12).
Копія вище зазначеної ухвали направлялась позивачу 26.06.2019 р. та 06.09.2019 р. (а.с. 13,18).
Матеріали справи не свідчать про те, що позивачем було отримано копію ухвали про залишення його позову без руху, оскільки конверти повернулись “за закінченням терміну зберігання” (а.с. 14,21).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено,що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж строку незалежним і безстороннім судом.

Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

У справі “Белле проти Франції” Європейський суд з прав людини зазначив, що ст.6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Таким чином, в розумінні Європейського суду з прав людини основною складовою права на суд є право доступу до правосуддя, яке полягає в тому, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Реалізація основоположного принципу здійснення правосуддя як верховенства права безпосередньо залежить від права на доступ до суду, яке має застосовуватися на практиці та бути ефективним. Для того, щоб право на доступ було ефективним, повинна бути реальна можливість оскаржити дію, що порушує право.

Враховуючи вище викладене, висновок суду про наявність підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 є помилковим. Поштове відправлення з відміткою “за закінченням терміну зберігання” з копією ухвали судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 червня 2019 року не дає підстави для висновку, що ОСОБА_1 у встановлений судом строк не виконав вимоги ухвали, адже він її не отримував.

Тому, враховуючи те, що ОСОБА_1 не отримував ухвали судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 червня 2019 року, відповідно не знав, що повинен був усунути недоліки зазначені в даній ухвалі, колегія суддів вважає, що було порушено його право доступу до правосуддя.

Відповідно до п.п.1, 4 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, а ухвалу судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 червня 2019 року про повернення позовної заяви — скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 259, 367,368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 жовтня 2019 року – скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: