КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа №756/12625/18
Апеляційне провадження №22-ц/824/6333/2020
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
17 червня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів  судової   палати  у цивільних   справах -  головуючого         Сержанюка А.С.,   суддів Гуля В.В, Лівінського С.В., із участю секретаря Потоцької О.О.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 31 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полімагніт», Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Ей Ем Ті Енд Сі Груп ЛТД» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,
 
В С Т А Н О В И В :
 
01 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом, де, із проведеними змінами та уточненнями, просив поновити його на посаді генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Полімагніт» та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 861 216,00 грн.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач працював на посаді генерального директора ( керівника ) Товариства з обмеженою відповідальністю «Полімагніт» з 30.11.2006 року до, принаймні, 31.08.2015 року.
Приблизно 9-10 вересня 2015 року позивачу стало відомо про те, що до ЄДР було внесено запис про те, що інша особа є керівником відповідача  -ТОВ «Полімагніт» з 01.09.2015 року. 
Внесення такого запису означало, що позивача було звільнено з роботи з посади генерального директора ТОВ «Полімагніт». 
Позивач не отримав від відповідача жодних документів про таке своє звільнення - ні наказу, ні рішення зборів учасників, ні трудової книжки, з яких можна встановити інформацію про підстави звільнення, тощо.
27.10.2015 року позивач направив ТОВ «Полімагніт» звернення з вимогою видати документи і пояснити причини звільнення. 
Станом на дату подачі позову відповіді позивач не отримав, а тому вважає, що звільнення відбулось без законної підстави. 
Час вимушеного прогулу, на час звернення до суду, складає 37 місяців   ( 01.09.2015 року -30.09.2019 року ). 
З урахуванням того, що середня місячна заробітна плата позивача складає 87 768,00 грн., то заробітна плата за час вимушеного прогулу становить зазначену суму.
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 31 січня 2020 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
На обґрунтування ухваленого рішення, місцевий суд зазначив, що позивач не довів обставин, на які той посилався, як на підставу своїх вимог. 
Інші наявні в матеріалах справи докази, які було надано учасниками справи, висновків суду не спростували.
Не погоджуючись із ухваленим судом рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування матеріального та порушення норм процесуального права при його ухваленні.
Просить рішення Оболонського районного суду м. Києва від 31 січня 2020 року змінити наступним чином - виключити з обґрунтування рішення суду твердження про те, що у ТОВ «Полімагніт» відсутні документи, на підставі яких можливо оформити звільнення позивача із займаної посади, а підставою відмови в позові визнати факт законного звільнення позивача на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України внаслідок припинення повноважень посадової особи на підставі рішення власника господарського товариства.
Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, керуючись наступним.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.
Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, з 30 листопада 2006 року ОСОБА_1 обіймав посаду генерального директора ТОВ «Полімагніт».
Відповідно до даних протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Полімагніт» №2/2015 від 31 серпня 2015 року зборами учасників прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 з посади генерального директора з 31 серпня 2015 року без зазначення підстав та призначено на цю посаду ОСОБА_2 .
В жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, уточненим в ході розгляду справи, про стягнення з ТОВ «Полімагніт» 526 608 грн. вихідної допомоги при звільненні, 186 909, 03 грн. компенсації за невикористану відпустку та 877 680 грн. компенсації за затримку розрахунку при звільненні.
Окрім того, в листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, уточненим в ході розгляду справи, про поновлення на посаді генерального директора товариства та стягнення 877 680 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Зазначений позов ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року об`єднаний в одне провадження із позовом про стягнення вихідної допомоги, компенсації за невикористану відпустку та затримку розрахунку при звільненні.
Вищевказані обставини встановлені рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року із змінами, проведеними згідно рішення Апеляційного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року по справі №756/13263/15-ц, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 жовтня 2017 року ( а.с. 38-42, 43-46, 47-51, 125-129, 130-133, 135-139 ), а тому вказані обставини мають приюдиційне значення в силу положень ст. 82 ЦПК України при розгляді цієї справи.
01 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полімагніт та Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «ЕЙ ЕМ ТІ ЕНД СІ ГРУП ЛТД», де просив поновити його на посаді генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Полімагніт» та стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 3 247 416,00 грн., який уточнив під час розгляду справи, посилаючись на відмінні обставини своїх заявлених  вимог, розглянутих раніше.
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 31 січня 2020 року в задоволенні позову  ОСОБА_1 відмовлено ( а.с. 188-191  ).
Не погоджуючись з мотивами ухваленого судового рішення, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, при розгляді якої апеляційний суд вважає зазначити наступне.
Висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.
Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.
Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою відсутність правових підстав для задоволення заявленого ОСОБА_1 позову, нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення ( а.с. 188-191 ).
Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить, в ході апеляційного розгляду позивач  також не навів таких обставин.
Доводи апелянта про те, що посилання суду на відсутність у відповідача документів, на підставі яких можливо оформити звільнення позивача є невірним, судом не було прийнято до уваги, що позивач був посадовою собою відповідача і останнього звільнено за рішенням власника, а також те, що судом не встановлено з яких саме підстав відбулося звільнення, на переконання апеляційного суду та в силу викладеного, не є правовою підставою для зміни чи скасування рішення місцевого суду.
Законність та обґрунтованість судового рішення, що не оскаржується ОСОБА_1 , судом апеляційної інстанції не переглядається у відповідності до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України, оскільки ним ( судом ) не встановлено порушення норм процесуального  права та неправильного застосування норм матеріального права, які є обов`язковою підставою  для скасування рішення.
А тому, викладені у апеляції доводи суд другої інстанції відносить до числа формальних, відповідно, рішення в оскаржуваній частині , ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути змінене у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України.
Окрім цього, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого судом не виявлено.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
 
                                        П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 31 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полімагніт», Приватної компанія з обмеженою відповідальністю «Ей Ем Ті Енд Сі Груп ЛТД» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

 

 

Головуючий                                                                А.С. Сержанюк

 

 
Судді:                                                                          В.В. Гуль

 

 
                                                                                     С.В. Лівінський