П О С Т А Н О В А

                                  І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

15 вересня  2020 року                                                                                 м. Київ
 
Справа №  22-9927                                              Головуючий у1-й інстанції - Захарчук С. С.
Унікальний № 758/6532/20                                                                Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:
 
                    головуючого                                       Пікуль А. А.
                    суддів                                                  Гаращенка Д. Р.
                                                                                 Невідомої Т. О.
 
                   за участю секретаря                            Осінчук Н. В.
                    
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 12 червня 2020 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АК Консалтинг», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Енергобанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Балтик Груп», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ю.ЕФ.Кепітал Партнерс Україна», про стягнення суми,-
 
у с т а н о в и л а:
  
У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «АК Консалтинг», треті особи: ПАТ «Енергобанк», ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Балтик Груп», ТОВ «Ю.ЕФ.Кепітал Партнерс Україна», про стягнення суми (т. 1, а.с.17-26).
Також у червні 2020 року  ОСОБА_1 надав суду заяву про забезпечення позову в якій просив забезпечити позов, шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ «АК Консалтинг», у тому числі ті, що знаходяться на будь-якому банківському рахунку зазначеного товариства, в розмірі 57 046 475 грн, накладення арешту на будинок (літ. А), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
 
В обґрунтування заяви було зазначено, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення або неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову.
Ухвалою  Подільського районного суду міста Києва від 12 червня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1  про забезпечення позову відмовлено. 
Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, що призвело до прийняття незаконної та необґрунтованої ухвали, просить ухвалу районного суду скасувати та постановити нову, якою його заяву про забезпечення позову задовольнити (т. 2, а.с.89-91).
Відзиву на апеляційну скаргу у визначений судом строк не надходило.
 
В суд апеляційної інстанції представники відповідача та третіх осіб не з`явились двічі, про місце та час апеляційного розгляду повідомлені належним чином, про що свідчать завірені штемпелем поштового відділення та підписом уповноваженої особи відділення зв`язку  зворотні повідомлення щодо вручення судових повісток (т. 2, а.с.114-135), а також наявне у розпорядженні суду підтвердження направлення судових повісток на офіційні електронні адреси указаних осіб (т. 2, а.с.137-138).
Суд ухвалив розглядати справу у відсутність представників відповідача та третіх осіб, оскільки відповідно до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
 
Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., пояснення представника позивача, адвоката Гнатюка М. М., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню  з таких підстав.
У відповідності до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
          Частиною першою ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи  у задоволенні заяви ОСОБА_1  про забезпечення позовурайонний суд виходив з відсутності у розпорядженні суду доказів того, що невжиття запропонованих позивачем заходів забезпечення позову може призвести до утруднення або неможливості виконання рішення суду або ефективного захисту та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, тому правових підстав для задоволення заяви немає.   
 
При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги апеляційний суд  виходить з наступного.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.
          Як зазначено у  роз`ясненнях постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову -  це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з роз`ясненнями п. 4 цієї Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчилися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. 
          
Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.
Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
          
У даній справі відповідно до змісту позовної заяви ОСОБА_1 заявлена вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 57 046 475 грн. у якості різниці між вартістю 97/100 частин нежитлового будинку (літ. А), загальна площа 3802,30 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , - 63 793 475 грн., і забезпеченими вимогами ТОВ «АК Консалтинг» - 6 747 000 грн.  
Отже між сторонами виник майновий спір, який базується на порушенні права позивача на  97/100 нежитлового будинку (літ. А), загальна площа 3802,30 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .   
З огляду на значний розмір майнових вимог позивача апеляційний суд вважає, що існує  достатньо обґрунтоване припущення, що титульний власник цього майна - ТОВ «АК Консалтинг», може розпорядитися ним, зокрема відчужити його іншим особам до вирішення справи по суті, що у подальшому може утруднити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив позивачу у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову, для вжиття яких існували усі передбачені законодавством підстави.
Однак, ураховуючи принцип співмірності видів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, апеляційний суд вважає, що одночасне накладення арешту на грошові кошти ТОВ «АК Консалтинг» у розмірі 57 046 475 грн та накладення арешту на нежитловий будинок (літ. А), розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не може вважатися співмірним із заявленими вимогами, а є подвійним забезпеченням.
Крім того, ураховуючи відсутність у розпорядженні суду даних щодо неплатоспроможності боржника та/або його можливого банкрутства у контексті того, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи (ТОВ «АК Консалтинг»), підстави для накладення арешту на  грошові кошти ТОВ «АК Консалтинг» у розмірі 57 046 475 грн відсутні.
Одночасно, оскільки ОСОБА_1 є іпотекодержателем нежитлового будинку (літ. А), загальна площа 3802,30 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (т.1, а.с.55), і його майнові права у разі задоволення позову можуть бути поновлені за рахунок цього майна, апеляційний суд  доходить до висновку про наявність правових підстав для забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «АК Консалтинг» проводити відчуження нежитлового будинку (літ. А), загальна площа 3802,30 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 297999880000.
    
         За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову, для вжиття яких існували усі передбачені процесуальним законодавством підстави,  а тому  апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.
 
Керуючись ст. ст. 367-368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
 
Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 12 червня 2020 року скасувати та постановити нову про часткове задоволення заяви ОСОБА_1  про забезпечення позову.
 
Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «АК Консалтинг» проводити відчуження нежитлового будинку (літ. А), загальна площа 3802,30 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 297999880000.
 
Боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «АК Консалтинг», код ЄДРПОУ 38944428, адреса місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Воздвиженська, буд. 56.
 
Стягувач -  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 
 
Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень. 
Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
 
Повний текст постанови складений 16 вересня 2020 року.

Головуючий                                                                      А. А. Пікуль
 
Судді                                                                                 Д. Р. Гаращенко
 
 Т. О. Невідома