Постанова  
Іменем України
 
02 вересня 2020 року 
м. Київ
 
справа № 161/12379/18
провадження № 61-10556св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Крата В. І.,
суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щелков Денис Михайлович, 
треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»,
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_5 , на постанову Волинського апеляційного суду від 22 квітня 2019 року у складі колегії суддів: Русинчука М. М., Здрилюк О. І., 
Киці С. І.,
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА 
Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Д. М. про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно.
Позовна заява мотивована тим, що 20 квітня 2016 року відповідачем, як державним реєстратором речових прав на нерухоме майно, прийнято рішення про державну реєстрацію права власності (індексний номер 29401593) за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект») на земельну ділянку, кадастровий номер 0710100000:31:112:001, площею 0,0616 га. В той же день було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Кей-Колект» на житловий будинок 
з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач зазначала, що вона є іпотекодавцем вказаного нерухомого майна, 
а його державна реєстрація за іпотекодержателем ТОВ «Кей-Колект» проведена всупереч вимогам закону, оскільки на момент вчинення цих дій на нерухоме майно було накладено обтяження на підставі постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 16 серпня 2010 року, від 23 серпня 2011 року та від 15 травня 2012 року, чим порушено її права як співвласника спірного нерухомого майна.
Ураховуючи наведене, ОСОБА_4 просила суд: визнати протиправним та скасувати рішення від 20 квітня 2016 року № 29401593 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Д. М. про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Кей-Колект» земельної ділянки для  будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель 
і споруд, кадастровий номер 0710100000:31:112:0001, площею 0,0616 га, про що було внесено запис про право власності за № 14307686; визнати протиправним та скасувати рішення № 29400840 від 20 квітня 2016 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Д.М. про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Кей-Колект» житлового будинку 
з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 164,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , про що було внесено запис про право власності за №14306485, а також вирішити питання про розподіл судових витрат.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 січня 
2019 року в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що належним відповідачем у цій справі може бути саме іпотекодержатель - ТОВ «Кей-Колект», а не приватний нотаріус, який в даному випадку діяв лише як державний реєстратор речових прав на нерухоме майно, а оскільки вирішення цього спору безпосередньо впливає на права та законні інтереси ТОВ «Кей-Колект» як іпотекодержателя 
і нового власника спірного майна, тому його залучення до справи лише як третьої особи недопустимо. 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
Постановою Волинського апеляційного суду від 22 квітня 2019 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 січня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, про відмову у задоволенні позову з інших підстав. 
Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що позивач свої вимоги щодо визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію права власності за ТзОВ «Кей-Колект» на нерухоме майно обґрунтовувала тим, що до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна було внесено записи про обтяження речових прав на нерухоме майно на підставі постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 16 серпня 2010 року, від 23 серпня 2011 року та від 15 травня 2012 року, а тому приватному нотаріусу слід було відмовити 
у проведенні державної реєстрації права власності за ТзОВ «Кей-Колект» на земельну ділянку та житловий будинок. Оскільки предметом позову 
є оскарження законності дій саме приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Д. М., як державного реєстратора, державної реєстрації прав на нерухоме майно, тобто особи, яка, на думку позивача, прийнятим рішенням порушила її законні права та інтереси як іпотекодавця. Тому належним відповідачем у цій справі є нотаріус, а не ТОВ «Кей-Колект», до якого не пред`являлись будь-які матеріально-правові претензії. За таких умов процесуальний статус ТОВ «Кей-Колект» як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, правильно визначено позивачем, оскільки прийняте у цій справі рішення може вплинути на його права щодо однієї зі сторін. Оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про протиправність прийнятих державним реєстратором - приватним нотаріусом рішень щодо державної реєстрації за 
ТОВ «Кей-Колект» прав власності на нерухоме майно, апеляційний суд відмовив у задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог.
Аргументи учасників справи
У травні 2019 року ОСОБА_4 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, 
в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені рішення та ухвалити у справі нове рішення про задоволення позову.
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції як на підставу для відмови у задоволенні позову послався на те, що записів щодо обтяжень та доказів внесення їх до Єдиного реєстру заборон щодо об`єкту нерухомості від 
11 грудня 2017 року не було. Однак до матеріалів справи долучені постанови про арешт боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10 лютого та 02 березня 2016 року й рішення Волинського окружного адміністративного суду Волинської області від 06 березня 2018 року, яке є законним і обґрунтованим, 
а скасоване лише з підстав порушення територіальної підсудності.
Крім того, згідно з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16 травня 2019 року вбачається наявність обтяжень на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
Відзивів іншими учасниками справи на касаційну скаргу не подано.
Рух справи
Ухвалою Верховного Суду від 10 липня 2019 року відкрито касаційне провадження в цій справі.
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», який набрав чинності 08 лютого 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Ухвалою Верховного Суду від 20 серпня 2020 року справу призначено до судового розгляду.
Ухвалою Верховного Суду від 02 вересня 2020 року заяву судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Русинчука М. М. про самовідвід у цій справі задоволено..
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА 
Позиція Верховного Суду
Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Суди встановили, що 17 травня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки з метою забезпечення в повному обсязі виконання усіх грошових зобов`язань позичальника ОСОБА_4 за договором про надання споживчого кредиту від 17 травня 2007 року № 11153211000. Предметом іпотеки за договором був житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , 
а також земельна ділянка на якій розміщений цей будинок.
12 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» 
і ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу № 1 та договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки.
25 квітня 2016 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щелков Д. М. прийняв рішення № 29401593, № 29400840 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за суб`єктом ТОВ «Кей-Колект» на земельну ділянку (кадастровий номер 0710100000:31:112:0001) та житловий будинок 
з надвірними будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того, 25 квітня 2016 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щелков Д. М. вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи: № 14307686 про проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно (земельну ділянку, площею 0,0616 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 0710100000:31:112:0001) за ТОВ «Кей-Колект» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 25 квітня 2016 (індексний номер 29401593), а підставою виникнення права власності вказано договір іпотеки від 31 липня 2008 року № 1692; № 14306485 про проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно (житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, загальною площею 164,8 кв. м, житловою площею 118,3 кв. м, що знаходиться за адресою: 
АДРЕСА_1 ) за ТОВ «Кей-Колект» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 25 квітня 2016 (індексний номер 29400840), підстава виникнення права власності - договір іпотеки від 17 травня 2007 року № 1832.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 06 березня 
2018 року в адміністративній справі № 803/1717/17 визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Д. М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25 квітня 2016 року 
№ 29401593 на земельну ділянку (кадастровий номер - 0710100000:31:112:0001, адреса: АДРЕСА_1 ); визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Д. М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25 квітня 2016 року 
№ 29400840 на житловий будинок (адреса: АДРЕСА_1 ).
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2018 року рішення Волинського окружного адміністративного суду від 
06 березня 2018 року скасовано, провадження у справі № 803/1717/17 закрито, оскільки вона не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі 
і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду 01 квітня 2020 року в справі 
№ 520/13067/17 (провадження № 14-397цс19) зроблено висновок, що «зміст 
і характер відносин між учасниками справи, встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи підтверджують, що спір у позивачки є саме 
з ТзОВ «Кей-Колект» з приводу порушення ним права власності позивачки на квартиру внаслідок дій ТзОВ «Кей-Колект» щодо реєстрації за ним такого права. Фізична особа, яка досягла повноліття, у цивільному процесі може бути стороною саме як така особа, а не як нотаріус, державний реєстратор тощо. Отже позовна вимога про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на квартиру не може бути звернена до приватного нотаріуса, яку позивачка визначила співвідповідачем. Державний реєстратор, зокрема і приватний нотаріус, зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений. Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 12 грудня 2018 року 
у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі 
№ 552/6381/17 (пункт 39)».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18) зроблено висновок, що «спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем 
у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано».
У справі, що переглядається, зміст і характер відносин між учасниками справи, встановлені судами обставини справи підтверджують, що спір у ОСОБА_4 
з приводу порушення її права власності на нерухоме майно, на яке звернуто стягнення іпотекодержателем шляхом реєстрації за ним такого права, є саме 
з ТОВ «Кей-Коллект». За таких обставин суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що ОСОБА_4 заявила позов до неналежного відповідача - приватного нотаріуса, який діяв як державний реєстратор речових прав на нерухоме майно.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.
Оскільки апеляційний суд скасував судове рішення, яке відповідає закону, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.
З огляду на результат вирішення цієї справи, в якій ОСОБА_4 у задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.
Керуючись статтями 400, 402, 413, 416 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової Палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Волинського апеляційного суду від 22 квітня 2019 року скасувати.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 січня 
2019 року залишити в силі.
З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції постанова Волинського апеляційного суду від 22 квітня 2019 року втрачає законну силу.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                    В. І. Крат 
 
Судді:                                                                             Н. О. Антоненко 
 
                                                                                      І. О. Дундар
 
В. І. Журавель 
 
Є. В. Краснощоков