ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року 

м. Київ
справа № 813/993/16
адміністративне провадження № К/9901/63506/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Мороз Л.Л.,

розглянув у порядку письмового провадження справу 
за касаційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - Дмитренка Володимира Павловича
на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2018 (колегія у складі суддів Гуляка В. В., Коваля Р. Й., Святецького В. В.)
у справі №813/993/16 
за позовом ОСОБА_1 
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіної Марини Анатолівни та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 
про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, -

У С Т А Н О В И В:

1.          25.03.2016 ОСОБА_1 , від імені якого діє представник Дмитренко Володимир Павлович , звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до відповідачів - Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. 
2.          Позивач просив суд:
-          визнати незаконним рішення уповноваженої особи ФГВФО Славкіної М.А., оформлене листом від 01.03.2016 вих.№05-10996 щодо відмови у визнанні ОСОБА_1 вкладником публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») на суму вкладу в розмірі 7275,90 дол. США (сім тисяч двісті сімдесят п`ять доларів США 90 центів) і щодо відмови у включенні ОСОБА_1 до реєстру вкладників ПАТ «ВіЕйБі Банк», які мають право на отримання компенсації за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;
-          зобов`язати уповноважену особу ФГВФО Славкіної М.А. визнати ОСОБА_1 вкладником ПАТ «ВіЕйБі Банк» на суму вкладу в розмірі 7275,90 дол. США (сім тисяч двісті сімдесят п`ять доларів США 90 центів) і включити ОСОБА_1 до реєстру вкладників ПАТ «ВіЕйБі Банк», які мають право на отримання компенсації за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;
-          зобов`язати ФГВФО включити Гаталяка С.І., як вкладника ПАТ «ВіЕйБі Банк» на суму вкладу в розмірі 7275,90 дол. США (сім тисяч двісті сімдесят п`ять доларів США 90 центів) до Загального реєстру вкладників ПАТ «ВіЕйБі Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
3.          Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27.08.2018 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
4.          Не погодившись із прийнятим рішенням, адвокат Дмитренко Володимир Павлович подав апеляційну скаргу.
5.          Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2018 апеляційну скаргу повернено представнику позивача. 
6.          Позиція суду апеляційної інстанції зумовлена тим, що на підтвердження своїх повноважень до апеляційної скарги представник Позивача додав ордер на надання правової допомоги серії ЛВ № 129835, в якому зазначено, що підставою його видачі є договір про надання правової допомоги № 17.10 від 24.10.2017.
7.          Разом з тим, договору про надання правової допомоги № 17.10 від 24.10.2017 року (його завіреної копії), про який зазначено в ордері, або витягу з нього, засвідченого підписами сторін, до апеляційної скарги не додано. Також не додано свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю чи посвідчення адвоката України, які б підтверджували статус представника Позивача як адвоката.
8.          Суд апеляційної інстанції зробив висновок, що у матеріалах апеляційної скарги відсутній будь-який документ, який би підтверджував рішення позивача реалізувати своє право на апеляційне оскарження судового рішення через представника Позивача.
9.          Оскільки апеляційна скарга подана та підписана представником з порушенням приписів вищенаведених правових норм щодо подання та підписання апеляційної скарги, така підлягає поверненню відповідно до п.1 ч.4    ст.298 КАС України.
10.          09.10.2018 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга адвоката Дмитренка Володимира на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2018. Скаржник просив скасувати оскаржуване рішення та повернути справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
11.          Ухвалою Верховного Суду від 19.10.2018 у зазначеній справі було відкрито провадження. 
12.          Скаржник у касаційній скарзі не погоджується з рішенням суду апеляційної інстанції. Вважає, що суд порушив норми процесуального права, оскільки на підтвердження повноважень адвоката законодавством не передбачено надання адвокатом інших документів, крім ордеру чи довіреності.
13.          Відзив від Відповідача не надходив.
14.          Оцінюючи доводи касаційної скарги, правильність застосування судом норм процесуального права, Суд дійшов таких висновків.
15.          Згідно з положенням частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
16.          Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
17.          Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
18.          Крім того стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
19.          Зазначеним вимогам процесуального закону ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає з огляду на таке.
20.          Згідно пунктом 1 частини четвертої статті 298 КАС України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
21.          Відповідно до пункту 1 частини першої статті 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи.
22.          Частиною шостою статті 59 КАС України передбачено, що оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.
23.          Згідно з частиною восьмою статті 59 КАС України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідності заяви, скарги, клопотання.
24.          З аналізу наведених правових норм вбачається, що сторона у справі має право на звернення до суду із апеляційною скаргою через представника лише на підставі документу, що посвідчує його повноваження у визначеному законом порядку.
25.          30.09.2016 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 2 червня 2016 року № 1401-VIII, відповідно до якого розділ XV "Перехідні положення" Конституції України було доповнено п. 11, який передбачає, що представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 та ст.131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року (абзац перший пункту).       Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюватиметься з 1 січня 2020 року (абзац другий пункту).
26.          Своєю чергою згідно з ч. 4 ст. 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
27.          Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
28.          Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
29.          Частиною 3 ст. 26 цього самого Закону встановлено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.
30.          Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.
31.          Отже, ордер, який видано відповідно до Закону № 5076-VI, є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката. Надання договору про правничу допомогу, його копії або витягу разом із ордером чинна редакція КАС України не вимагає.
32.          Виходячи зі змісту ч. 1, 3 ст. 26 Закону № 5076-VI, ордер може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) лише на підставі вже укладеного договору. Крім того, адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги (ст. 4001    Кримінального кодексу України).
33.          Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.12.2018 у справі №П/9901/736/18.
34.          Положенням ч. 5 ст.    5 КАС України, яка гарантує право на судовий захист, передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.
35.          У статті 129 Конституції України у числі основних засад судочинства зазначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
36.          Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та всіх судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.
37.          Отже, виходячи з норм Конституції України, а також з норм міжнародного права, повернення адміністративного позову унеможливило доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.
38.          Враховуючи наведене, Суд вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги у зв`язку з тим, що до неї не додано документів, які б підтверджували повноваження адвоката Дмитренка Володимира Павловича (копії договору про надання правової допомоги або витягу з нього та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю).
39.          Відповідно до ст. 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
40.          Указом Президента України від 29.12.2017 №455/2017 "Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах" ліквідовано Львівський апеляційний адміністративний суд та утворено Восьмий апеляційний адміністративний суд в апеляційному окрузі, що включає Волинську, Закарпатську, Івано-Франківську, Львівську, Рівненську та Тернопільську області, з місцезнаходженням у місті Львові.
41.          Відтак, справу слід направити для продовження розгляду до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Керуючись ст. 328, 342, 343, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - Дмитренка Володимира Павловича задовольнити.
Ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року у справі №813/993/16 скасувати.
Справу направити до Восьмого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                    А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                    Л.Л. Мороз