ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
  Провадження № 22-ц/803/7346/20 Справа № 210/1532/20 	  	 Суддя у 1-й інстанції - Вікторович Н. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2020 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді: Барильської А.П.,
суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,
секретар судового засідання: Євтодій К.С.
сторони:
позивач: ОСОБА_1 
відповідач: Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг»
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2020 року, яке постановлено суддею Вікторович Н.Ю. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного тексту матеріали справи не містять, -

В С Т А Н О В И В:
В березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (надалі - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») і просив стягнути у відшкодування моральної шкоди 330 610 грн., завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, посилаючись на отримання ним виробничої травми. Висновком МСЕК від 16 серпня 2006 року позивачу первинно було встановлено 70% втрати професійної працездатності внаслідок виробничої травми, ІІ група інвалідності. При наступному переогляді висновками МСЕК від 11 липня 2007 року позивачу повторно встановлено 60 % втрати професійної працездатності у зв`язку з трудовим каліцтвом, ІІІ групу інвалідності, безстроково.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2020 року позов задоволено. 
Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 330 610 грн. без утримання податку з доходів з фізичних та на користь держави стягнуто судовий збір у сумі 3 306,10 грн.
В іншій частині позову відмовлено.
В апеляційній скарзі представник відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на те, що судом першої інстанції не враховано, що згідно висновку лікувального закладу міської клінічної лікарні №2 ОСОБА_1 знаходився на робочому місці у стані алкогольного сп`яніння.
На думку відповідача, судом першої інстанції залишено поза увагою роз`яснення, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди», тому сума стягнення завищена та не відповідає тяжкості та характеру шкоди, вимогам розумності та справедливості.
ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» вважає, що судом надано більшу перевагу позиції позивача, що в свою чергу призвело до помилкового висновку суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Заслухавши суддю-доповідача, представника ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Єфремову Т.О., яка підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити, представника позивача ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача, просив рішення суду залишити без змін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач, працюючі на посаді слюсаря - ремонтника, 11 квітня 2006 року, знаходячись на повітрозбірнику рег. № 12387 , розташованому на території з південного боку ковальського цеху металургійного виробництва, внаслідок нещасного випадку отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого уламчатого перелому нижньої третини правої гомілки зі зміщенням уламків (а.с. 14)
Відповідно до п. 7 Акту №34 про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом від 14 квітня 2006 року,причиною нещасного випадку є невиконання посадових обов`язків з ремонту обладнання та невиконання вимог інструкції з охорони праці слюсарем - ремонтником (а.с. 15).
Згідно п. 10 Акту, особами, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці є зокрема, майстер з ремонту обладнання (механічного) ковальського цеху - ОСОБА_3 , який порушив вимоги п. 3.19 посадової інструкції майстра з ремонту обладнання ковальського цеху; механік ковальського цеху - ОСОБА_4 , який порушив вимоги п. 3.28.1 посадової інструкції механіка ковальського цеху (а.с. 15). 
Висновком МСЕК серії ДНА-02 №9652 від 16 серпня 2006 року позивачу первинно було встановлено 70% втрати професійної працездатності та ІІ група інвалідності (а.с. 9). 
При наступному переогляді висновками МСЕК від 11 липня 2007 року позивачу повторно встановлено 60 % втрати професійної працездатності у зв`язку з трудовим каліцтвом, ІІІ групу інвалідності, безстроково (а.с. 11-12).
Суд, частково задовольняючи позов до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», виходив з доведеності позовних вимог ОСОБА_1 та встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки виробничу травму отримано позивачем під час виконання ним трудових обов`язків, і наявності у зв`язку з цим підстав, передбачених ст. 153 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, однак не погоджується з визначеним судом розміром моральної шкоди, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.
Згідно рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.  
Суд, на підставі медичних документів про лікування позивача у зв`язку з отриманою на виробництві травмою, правильно визнав, що позивачу була заподіяна моральна шкода, так як він переносить фізичний біль, зазнав порушення свого звичайного способу життя і вимушений витрачати свої сили на організацію свого життя, внаслідок чого переносить моральні страждання.
Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає вимогам діючого законодавства, обставинам справи та узгоджується з роз`ясненнями, наданими в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 з подальшими змінами та доповненнями.
Колегія суддів вважає, що не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги відповідача про те, що судом надано більшу перевагу позиції позивача, що в свою чергу призвело до помилкового висновку суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки, як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, взяв до уваги пояснення та відзив відповідача на позовну заяву разом з письмовими додатками.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» що розмір моральної шкоди, стягнутий судом першої інстанції не відповідає вимогам розумності, виваженості та справедливості.
Згідно роз`яснень, наведених Пленумом Верховного Суду України в п.9 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. з подальшими змінами, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку, ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, характер отриманого професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретні обставини по справі.
На думку колегії суддів, визначаючи розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь позивача, суд першої інстанції не в повній мірі врахував наведені роз`яснення.
За таких обставин, колегія суддів, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги конкретні обставини по справі, характер отриманої позивачем травми при виконанні трудових обов`язків на підприємстві відповідача, який при цьому знаходився у стані алкогольного сп`яніння, наявність вини працівників підприємства відповідача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, і наслідків, що наступили внаслідок нещасного випадку, тривалість роботи, 60 % втрати професійної працездатності у зв`язку з трудовим каліцтвом, вважає необхідним змінити рішення суду в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 зменшивши його з 330 610 грн. до 130 000 грн.
У зв`язку із зменшенням розміру стягнутої судом першої інстанції моральної шкоди підлягає зменшенню стягнутий судом першої інстанції розмір судового збору, з огляду на наступне.
Згідно положення, закріпленого в п. 2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674 в редакції, чинній на момент постановлення рішення судом першої інстанції, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.
Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці. 
Позивач подав позов про стягнення моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою.
Такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року, справа № 761/11472/15-ц.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Так, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Виходячи з цих обставин, колегія суддів, вважає за необхідне змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди, стягнутої з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» і зменшивши його з 3 306,10 гривень до 1 300 гривень.
Колегія суддів вважає за необхідне компенсувати ПАТ «АрселорМіттал Крвиий Ріг» судовий збір за подання апеляційної скарги, у розмірі 3009,15 грн. за рахунок держави.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні, відповідно до положень ст. 376 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»- задовольнити частково.
Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2020 року змінити в частині визначеного судом розміру моральної шкоди, стягнутої з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 , зменшивши цей розмір з 330 610 грн. до 130 000 (сто тридцять тисяч) грн.
Рішення суду змінити, зменшивши розмір стягнутого з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судового збору з 3 306,10 гривень до 1 300 (одна тисяча триста) гривень.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Компенсувати судові витрати Публічному акціонерному товариству «АрселорМіттал Кривий Ріг» в сумі 3 009 (три тисячі дев`ять) грн. 15 (п`ятнадцять) копійок за подання апеляційної скарги, за рахунок держави, в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 03 вересня 2020 року.

Головуючий: 

Судді: