УХВАЛА
 
20 листопада 2019 року
м. Київ
 
справа № 621/902/14-ц
провадження № 61-10986св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - судді Стрільчука В. О., 
суддів: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Кузнєцова В. О., Погрібного С. О., Ступак О. В., 
 
учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за власною ініціативою питання щодо поновлення касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Харківської області від 14 листопада 2016 року, ухвалене колегією у складі суддів: Швецової Л. А., Яцини В. Б., Карімової Л. В
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк»                   (далі - ПАТ «Акцент-Банк») звернулось із позовом, зміненим у подальшому, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
Позовні вимоги мотивовані тим, що 18 березня 2008 року між ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту на суму          3 000 грн зі сплатою 24% на рік за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом.
 
ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку чим станом на 2 березня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 24 578,79 грн, яка складається із: 3 000 грн заборгованості за кредитом; 12 267,18 грн заборгованості за процентами за користування кредитом; 7 665 грн заборгованості з комісії за користування кредитом, а також штрафів відповідно до п. 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг, з яких 500 грн - фіксована частина і 868,33 грн - процентна складова.
 
Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 10 серпня 2016 року, постановленим у складі судді Бережної Н. М., у задоволенні позову ПАТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.
 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України. Оскільки заборгованість виникла з березня 2008 року, суд відмовив у задоволенні позовних вимог ПАТ «Акцент-Банк» в повному обсязі у зв`язку зі спливом позовної давності.
 
Рішенням апеляційного суду Харківської області від 14 листопада 2016 року рішення Зміївського районного суду Харківської області                                              від 10 серпня 2016 року скасовано, ухвалено нове рішення. 
 
Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акцент-Банк» заборгованість за процентами за період з 2 березня 2011 року до 2 березня 2014 року в розмірі 6 695,72 грн та за комісією за період з 2 березня 2011 року до 2 березня 2014 року в розмірі 3 780 грн, а також судовий збір на користь ПАТ «Акцент-Банк» в розмірі 216,79 грн. 
 
У іншій частині позовних вимог відмовлено.
 
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд  виходив з порушення права позивача на одержання щомісячних платежів на виконання зобов`язання, що підлягає захисту у межах позовної давності, про застосування наслідків  спливу якої просив відповідач, та дійшов висновку, що ОСОБА_1 не виконував зобов`язання за кредитним договором, які мав вносити щомісячними платежами.
 
Апеляційний суд також дійшов висновку, що ПАТ «Акцент- Банк» має право на стягнення заборгованості зі сплати щомісячних процентів та комісії за користування кредитом у період з березня 2011 року до квітня 2014 року (тобто у межах позовної давності), суми процентів за кредитним договором з 2 березня 2011 року до 2 березня 2014 року в розмірі 6 695,72 грн та комісії в розмірі 3 780 грн у межах позовної давності.
 
У листопаді 2016 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 лютого 2017 року відкрито касаційне провадження у даній справі.
 
Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок справ Верховним Судом. 
 
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня                          2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).
 
Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
У лютому 2018 року вказана справа надійшла до Верховного Суду. 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 вересня 2018 року справа призначена до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
 
Ухвалою Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Харківської області від 14 листопада 2016 року зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Першою судовою палатою Касаційного цивільного суду Верховного Суду справи № 755/20484/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
Постановою Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 липня 2019 року, прийнятою у справі  № 755/20484/15-ц, касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» залишено без задоволення. Ухвалені у справі судові рішення залишені без змін. 
 
Відповідно до частини першої статті 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.
 
У зв`язку з закінченням перегляду у касаційному порядку справи                                 № 755/20484/15-ц касаційний суд на підставі статті 254 ЦПК України поновлює касаційне провадження у цій справі. 
 
Керуючись статтями 253, 254 ЦПК України, Верховний суд у складі колегії суддів  Другої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
УХВАЛИВ:
 
Поновити касаційне провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Харківської області від 14 листопада 2016 року.
 
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий	В. А. Стрільчук 	
Судді:  	С. О. Карпенко  В. О. Кузнєцов  С. О. Погрібний  О. В. Ступак