ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 січня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/9038/18	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Головко О.В., Суховарова А.В.,     
за участю секретаря судового засідання Троянова А.С. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року (суддя суду 1 інстанції Турлакова Н.В.) в адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови,- 

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову №ДН1108/24/АВ/ТД-ФС/516 від 21.08.2018 про накладення штрафу у розмірі 223380грн. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.05.2019 відмовлено у задоволенні адміністративного позову.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам позивача, що інспекційне відвідування проведено із порушенням норм чинного законодавства, а висновки, викладені в акті та постанові не відповідають дійсності. Відповідачем під час інспектування не перевірено хто саме використовує приміщення магазину та кому належить приміщення, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , оскільки відповідно до Договору оренди об`єкта нерухомості від 20.09.2017 приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » було передане у тимчасове платне користування ФОП ОСОБА_1 , тобто на момент проведення інспекційного контролю приміщення за вищевказаною адресою перебувало у користуванні двох осіб. Тому накладення штрафу на позивача вважає безпідставним, оскільки в силу вказаних фактів, позивач не могла порушувати законодавство про працю щодо працівниці, яка знаходилась за адресою АДРЕСА_1 . Таким чином, оскаржувана постанова №ДН1108/24/АВ/ТД-ФС/516 від 21.08.2018 про накладення штрафу у розмірі 223380грн. винесена з порушенням вимог чинного законодавства та є протиправною. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване. 
Зазначає, що судом першої інстанції повно встановлено обставини, що мають значення для справи та надано їм належну юридичну оцінку.  
Перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до наказу Головного Управління Держпраці у Дніпропетровській області від 01.08.2018 №615-І та направлення від 02.08.2018 №285, 03 серпня 2018 року посадовими особами Головного Управління Держпраці у Дніпропетровській області здійснено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 з метою перевірки додержання вимог законодавства про працю.
За результатами інспекційного відвідування складений акт інспекційного відвідування юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ДН1108/24/АВ від 03.08.2018р.
Відповідно до змісту вказаного акта, під час інспекційного відвідування, з метою перевірки питання оформлення трудових відносин між ФОП ОСОБА_1 та працівниками на торгівельних об`єктах, встановлено  такі обставини.
За адресою: АДРЕСА_2 інспектором праці ОСОБА_2 було встановлено, що 02.08.2018 о 12. год. 42 хв. в торговому залі магазину знаходилась одна працівниця - ОСОБА_3 , факт перебування якої на робочому місці зафіксовано фото- підтвердженням. Також працівниця надала письмове пояснення в якому зазначила що вона, ОСОБА_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, адреса проживання: АДРЕСА_1 , номер телефону: НОМЕР_1 , працює у ФОП ОСОБА_1 у магазині за адресою АДРЕСА_2 продавцем - стажером з 01.08.2018, режим роботи з 8.00 до 18:00. До її посадових обов`язків входить продаж товарів. Оформлення її трудових відносин станом на 02.08.2018 не здійснювалось, трудова книжка знаходиться у неї дома, заробітна плата оговорювалась при співбесіді у розмірі 3723 грн. за місяць, крім неї на об`єкті працює ОСОБА_1 
За адресою: АДРЕСА_4 інспектором праці ОСОБА_4 було встановлено, що за цією адресою розташоване кафе «Молодіжне». 02.08.2018 о 12год. 42хв. в приміщенні кафе «Молодіжне» за барною стійкою знаходилась одна працівниця - ОСОБА_5 , яка відмовилась надати будь-які письмові пояснення до приїзду ФОП ОСОБА_1 . Інспектором праці було придбано товар, але продавець чек не видала. У приміщенні кафе знаходились чотири відвідувача. Факт перебування продавця ОСОБА_5 на робочому місці та обслуговування відвідувачів зафіксовано фото- та відео-підтвердженням.
Таким чином за результатами проведеного інспекційного відвідування встановлено факт наявності трудових відносин між ФОП ОСОБА_1 та двома найманими працівниками, а саме: ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , які працювали продавцями у ФОП ОСОБА_1 за вищезазначеними адресами здійснення торгівельної діяльності.
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 від 02.08.2018р., вона працює у ФОП ОСОБА_1 у магазині за адресою АДРЕСА_2 продавцем - стажером з 01 серпня 2018 року, режим роботи з 8.00 до 18:00. До її посадових обов`язків входить продаж товарів. Оформлення її трудових відносин станом на 02 серпня 2018 року позивачем не здійснювалось, її трудова книжка знаходиться дома, заробітна плата оговорювалась при співбесіді у розмірі 3723 грн. за місяць, крім неї на об`єкті працює також ОСОБА_1 (а.с. 79)
На підставі акта №ДН1108/24/АВ від 02.08.2018р. винесено припис про усунення виявлених порушень від 06 серпня 2018 року № ДНІ 108/24/АВ/АВ/П, яким зобов`язано ФОП ОСОБА_1 усунути такі порушення: у строк до 20.08.18р. офіційно працевлаштувати продавця ОСОБА_3 та направити до Державної фіскальної служби повідомлення про прийняття її на роботу, а також письмово інформувати Управління з питань праці про виконання припису. 
Два примірника акта №ДН1108/24/АВ та два примірника припису №ДНІ 108/24/АВ/П для ознайомлення та підписання супровідним листом №1726/4.1-3 від 06.08.2018р. було направлено 06 серпня 2018 року на адресу ФОП ОСОБА_1 рекомендованим листом з описом вкладення до цінного листа, копії Листа, опису вкладення та фіскального чеку наявні в матеріалах справи.
Відповідно до даних з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» відстеження поштового відправлення за штрихкодовим ідентифікатором 4900063268181 відправлено 06 серпня 2018 року, надійшло на поштове відділення ФОП ОСОБА_1 07 серпня 2018 року та отримано позивачем 09 серпня 2018 року.
Всупереч вимог п. 26 Порядку № 295 ФОП ОСОБА_1 підписаний примірник акту та припису інспектору праці не повернула, у зв`язку з чим, було складено акт про відмову від підпису № ДН1108/24/АВ/ТД від 21.08.2018р. та направлено позивачу листом з описом вкладення копії Листа, опису вкладення та фіскального чеку наявні в матеріалах справи.
Відповідачем направлено Рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу від 13 серпня 2018 року № ДН1108/24/АВ/ТД на адресу ФОП ОСОБА_1 - АДРЕСА_5 , з призначенням розгляду на 21 серпня 2018 року о 09 год. 45 хв., копія Списку згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих наявна в матеріалах справи.
На підставі акта № ДН1108/24/АВ та у відповідності до Порядку №509, Головним Управлінням 21 серпня 2018 року було винесено Постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН1108/24/АВ/ТД-ФС/516, якою на підставі абз.2 ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України на позивача накладено штраф у розмірі 223380,00 грн.
Відповідно до положень ч.1  ст.259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно пункту 1 Положення про Державну службу України з питань     праці, затвердженого  Постановою Кабінету Міністрів України 11.02.2015р. №96  (далі Положення №96) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, зокрема    з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення.
Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю. (пп.6 п.6 Положення №96).
Пунктом 7 Положення №96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.
Згідно з підпунктом 5 пункту 6 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96  Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.
Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, затверджений Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю.    
Відповідно до п. 2 вказаного Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.
Інспекційні відвідування проводяться, зокрема за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту (пп.3 п.5 Порядку №295).
Згідно п.п.8, 9 Порядку №295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.
Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.
Відповідно до п.11 Порядку №295 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право, зокрема під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця.
Враховуючи наведені положення законодавства судом першої інстанції обґрунтовано визнано неспроможними доводи позивача про те, що відповідачем  не було повідомлено позивача про  проведення  інспекційного  відвідування. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013р. №509  затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі Порядок №509), який визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою  статті 265 Кодексу законів про працю України  та частинами другою - сьомою  статті 53 Закону України "Про зайнятість населення"  (далі - штрафи).
Згідно п. 2. Порядку №509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).
Відповідно до частини 3 статті 24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Положеннями частини 2 статті 265 КЗпП України передбачено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
Відповідно до матеріалів справи, під час інспекційного відвідування з метою перевірки питання оформлення трудових відносин між позивачем та працівниками на торгівельних об`єктах інспекторами праці були проведені заходи контролю за наступними адресами здійснення торгівельної діяльності: 51230 Дніпропетровська область, Новомосковський район, с - ще Кільчень, вул. Привокзальна, буд.1/В, магазин - кафетерій; АДРЕСА_4 , кафетерій.
За результатами інспекційного відвідування складений акт інспекційного відвідування юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ДН1108/24/АВ від 03.08.2018р.
Відповідно до змісту вказаного акта, під час інспекційного відвідування, з метою перевірки питання оформлення трудових відносин між ФОП ОСОБА_1 та працівниками на торгівельних об`єктах, встановлено, що позивачем допущено порушення вимог чинного трудового законодавства, а саме: фактичного допуску до роботи без укладання трудового договору таких осіб: ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .
Позивач, заперечує факт допуску до роботи вказаних осіб на час проведення інспекційного відвідування.
Зазначає, що ОСОБА_5 з 02.08.2018 була працевлаштована, але на час інспекційного відвідування ще не була допущена до роботи.
З твердженням позивача, ОСОБА_3 , яка знаходилась в магазині під час проведення перевірки, помилково була сприйнята інспектором як особа, яка перебуває у трудових відносинах з позивачем без належного оформлення. При цьому, при написанні пояснень  до ОСОБА_3 застосовувався тиск з боку інспектора.
Проте, під час інспекційного відвідування не надано жодного документу, який би підтверджував трудові чи інші відносини між ОСОБА_5 та позивачем.
Також під час проведення контрольного заходу за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 надала письмове пояснення, в якому зазначила, що вона працює у ФОП ОСОБА_1 у магазині за адресою: АДРЕСА_2 продавцем - стажером з 01 серпня 2018 року, режим роботи з 8.00 до 18:00. До її посадових обов`язків входить продаж товарів. Оформлення її трудових відносин станом на 02 серпня 2018 року не здійснювалося, її трудова книжка знаходиться дома, заробітна плата оговорювалась при співбесіді у розмірі 3723 грн. за місяць, крім неї на об`єкті працює також ОСОБА_1 (а.с. 79)
В судовому засіданні апеляційної інстанції за клопотанням позивача була допитана в якості свідка ОСОБА_3 , яка пояснила, що  знаходилася в магазині на прохання ОСОБА_1 , яка запропонувала їй роботу. ОСОБА_1 запропонувала їй прийняти товар. Прохання позивача прийняти товар, сприйняла як надання послуги, оскільки перебуває з позивачем у дружніх стосунках. Вона відчинила магазин, ключі від якого дала їй позивач, та чекала  прибуття товару. В цей час інспектор Держпраці, пред`явив посвідчення та повідомив про проведення перевірки. Вона зателефонувала  позивачці, оскільки інспектор повідомила, що перевіряє ОСОБА_6 . Пояснення писала  власноручно. Інспектор допомагала заповнити бланк пояснень, оскільки вона не знала що писати. При цьому пояснила, що тиску з боку інспектора на нею не здійснювалося.  По прибутті товару, вона прийняла особисто товар та розписалася у накладній. Після чого зачинила магазин.
Судом першої інстанції допитано в якості  свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що позивач є його дружиною, а він займається підприємницькою діяльністю, як фізична особа-підприємець разом із дружиною ОСОБА_1  у тому числі за адресами де проводилися інспекційні відвідування та він орендує у дружини частини вказаних приміщень, власником якої є ФОН ОСОБА_1 .  Громадяни ОСОБА_5 і ОСОБА_3 під час інспекційного відвідування оформлені не були та не виконували обов`язків продавців. 
Також  відповідно до матеріалів справи, позивач листом від 15 серпня 2018 року повідомила відповідача про те, що ОСОБА_5 офіційно працевлаштована з 02 серпня 2018 року на посаду бармен.   ОСОБА_3 офіційно працевлаштована з 16 серпня 2018 року на посаду продавець продовольчих товарів. На підтвердження надано документи: копії наказів про прийняття на роботу, трудових договорів, повідомлення до ДФС про прийняття працівників на роботу.
Отже, повідомлення про прийняття на роботу працівників, а саме: ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку позивачем надано було після інспекційного відвідування, саме на виконання виданого припису №ДН1108/24/АВ/П.
Відповідно до    статті 21 КЗпП України, трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Частиною 3 статті 24 КЗпП України передбачено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Статтею 23 КЗпП України обумовлено, що трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи.
Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.
Отже, фізична особа-підприємець має право здійснювати підприємницьку діяльність самостійно, шляхом створення юридичних осіб, із залученням найманої праці та спільно з іншими особами на підставі відповідних угод. При цьому наймана праця може залучатись як на постійній основі шляхом укладання безстрокового трудового договору, так і на визначений строк або для виконання певної роботи.
Таким чином, чинне законодавство не передбачає можливості допуску особи до роботи на товариських (дружніх) чи родинних стосунках.
Враховуючи встановлені обставини, дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність порушень виявлених під час інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 .
Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно того, що відповідачем порушено процедуру прийняття постанови про накладення штрафу через те, що  постанова Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295, якою був затверджений Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, була визнана нечинною та протиправною судовим рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року у справі №826/8917/17, оскільки Управління Держпраці у Дніпропетровській області проводило перевірку позивача в серпні 2018 року, тобто до скасування Порядку №295 у судовому порядку, а накладення штрафу 21 серпня 2018 року відбувалося на підставі діючого (не скасованого, не визнаного нечинним у встановленому порядку) на час прийняття відповідачем оскаржуваної постанови про накладення штрафу законодавства.
При цьому, колегія суддів зазначає, що за змістом частини другої  статті 265 КАС України  нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Оскільки, постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року у справі №826/8917/17 не містить жодних застережень з цього приводу, то постанова Кабінету Міністрів України «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування Україні» від 26 квітня 2017 року №295 вважається такою, що втратила чинність з дня набрання законної сили цим судовим рішенням, тобто 14 травня 2019 року.
Тому, норми постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування Україні» від 26 квітня 2017 року №295 підлягають застосуванню до спірних правовідносин, як такі, що були чинними на момент їх виникнення.
Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 420/5895/18, від 11 грудня 2019 року у справі №1340/5964/18, від 24 грудня 2019 року у справі №360/403/19, від 16 січня 2020 року у справі №2040/7558/18.
Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідач під час винесення постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 21 серпня 2018 року, на підставі акта інспекційного відвідування від 03 серпня 2018 року діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України, а доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують.
Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись статтями  241-245,  250,  315,  316,  321,322,  327,  329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров