ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/17706/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Погрібніченко І.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  28 липня 2020 року                                                                                            м. Київ
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:	
головуючого-судді:                                        	Черпіцької Л.Т.	
суддів:	Глущенко Я.Б., Собківа Я.М.,	
за участю секретаря:	Закревської І.Л.,	
представника відповідача	Кокиза Н.В.,	
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від   28 листопада 2019 року   у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві   про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 27 серпня 2019 року № 0066394202, № 0066414202, № 0066434202, № 0066444202.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сума яка була прощена позивачеві Банком на підставі Договору про внесення змін та доповнень №9 від 07.07.2015 року до Кредитного договору №73/08-ю від 27.05.2008 року та була розрахована відповідно до п. 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України не вважається додатковим благом, як платника податку та не підлягає включенню до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 листопада 2019 року  позов задоволено.
Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що прощена ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» заборгованість по кредиту не перевищує суму, визначену положеннями пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, вказане свідчить про необґрунтованість віднесення податковим органом прощеної позивачу суми кредиту до оподатковуваного доходу у вигляді додаткового блага.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з`ясування судом обставин справи.
Головне управління ДПС у м. Києві    також просило суд здійснити процесуальне правонаступництво шляхом заміни Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві    на його правонаступника - Головне управління Державної податкової служби у м. Києві .
У відзиві на апеляційну скаргу позивач, посилаючись на те, що вимоги апеляційної скарги є необґрунтовані, просить в її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
У зв`язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до вимог статті 311 КАС України.
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78, ст. 79, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями та відповідно до наказу про проведення позапланової невиїзної перевірки від 10.07.2019 № 9739, головним державним ревізором - інспектором відділу контрольно -перевірочної роботи фізичних осіб управління контрольно - перевірочної роботи фізичних осіб Головного управління ДФС у м. Києві Назарок Оксаною Василівною, проведена документальна позапланова невиїзна перевірка з питань дотримання вимог своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманого доходу як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податків, прощеного (анульованого) кредитором ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (ЄДРПОУ 14361575) фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2015 по 31.12.2015.
За результатами вказаної позапланової невиїзної перевірки ГУ ДФС у м. Києві складено Акт від 01.08.2019 № 1854/26-15-42-02-30/НОМЕР_1, висновками якого встановлено наступні порушення платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 :
п. 179.1 ст. 179 розділу IV Кодексу з урахуванням п.п.49.18.4 п. 49.18 ст.49 Кодексу, що мало прояв у не поданні до ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві податкової декларації про майновий стан і доходи з відповідними додатками за 2015 рік;
пп. «а» п. 176.1 п.176, п. 44.1, п. 44.3 ст. 44 Кодексу, що мало прояв у не наданні до перевірки Книги обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу;
пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168 з урахуванням вимог пп. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Кодексу, що мало прояв у не задекларуванні річного оподатковуваного доходу за 2015рік у сумі 5723926,37 грн., та не перерахуванні до бюджету податку на доходи фізичних осіб в сумі 1144176,27 гривень;
пп. 1.2, пп. 1.3 п. 161 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних Положень Кодексу, що мало прояв у не нарахуванні, не утримані та не перерахуванні до бюджету військового збору за 2015 рік у сумі 85 858, 90 гривень.
Як вбачається з Акта перевірки, податковим органом не досліджувалось питання курсової різниці кредитної заборгованості та анульованої суми такої заборгованості, та які складові включала анульована сума, висновок податкового органу ґрунтується лише на відомостях ЦБД ДРФО ДФС України за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року, відповідно до яких позивач у даний період отримав доход у сумі 5   723   926, 37 грн. за ознакою доходу « 126».
22 серпня 2019 року ОСОБА_1 подано до ГУ ДФС у м. Києві заперечення на акт перевірки від 01.08.2019 року № 1854/26-15-42-02-30/НОМЕР_1, які ГУ ДФС у м. Києві листом від 29.09.2019 року за № 98578/М/26-15-42-02-27 залишено без розгляду, у зв`язку з пропуском строку, встановленого для оскарження Акта перевірки.
27 серпня 2019 року ГУ ДФС у м. Києві прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:
№ 0066394202, яким згідно з п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України за порушення встановлені пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168 з урахуванням вимог п.п. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 1     430     220, 34 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями - 1144176,27 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 286044, 07 грн.;
№ 0066444202, яким згідно з п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України за порушення встановлені пп. 1.2, пп. 1.3 п. 161 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних Положень Податкового кодексу України, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 107323,63 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями - 85858, 90 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 21464,73 грн.;
№ 0066414202, яким згідно з п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54, п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України за порушення встановлені пп. «а» п. 176.1 п.176, п. 44.1, п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 510, 00 грн.;
№ 0066434202, яким згідно з п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54, п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України за порушення встановлені п. 179.1 ст. 179 розділу IV Податкового кодексу України, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 170, 00 грн.;
Судом першої інстанції також встановлено, що 27.05.2008 між Акціонерним товариством «ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ БАНК» (Кредитор) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено Кредитний договір № 73/08-ю, відповідно до пункту 1.1 якого Банк зобов`язується надати Позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання Кредит у вигляді невідновлюваної кредитної лінії, у валюті, обумовленій в цьому Договорі, у розмірі 800 000,00 (Вісімсот тисяч) доларів США 00 центів (Ліміт Кредитування), а Позичальник зобов`язується прийняти Кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити Плату за Кредит та повернути Банку Кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені цим Договором. Строк функціонування кредитної лінії: з « 27» травня 2008 року по « 30» квітня 2018 року. Кредит надається Позичальнику Траншами, при цьому мінімальний розмір кожного Траншу повинен бути не менше ніж 20% (Двадцять) від суми ліміту невідновлюваної кредитної лінії і в будь-якому разі не менше ніж мінімальна сума кредиту (тобто 5 000,00 (П`ять тисяч) USD або еквівалент п іншій валюті, в межах Ліміту Кредитування, розмір якого визначається відповідно до зазначеного нижче визначення Ліміту Кредитування.
07.07.2015 між ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», як правонаступником АТ «ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ БАНК», та позивачем укладено договір про внесення змін та доповнень № 9 до Кредитного договору №73/08-ю від 27.05.2008, відповідно до п. 1.1 якого сторони визначили, що Банк зобов`язується надати Позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання Кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії у розмірі 800 000,00 доларів США, а Позичальник зобов`язується прийняти Кредит, використати його за цільовим призначенням згідно п 2.1 цього Договору, сплатити Плату за Кредит та повернути Банку Кредит у повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені цим Договором. Строк кредитування - з 27 травня 2008 року до 8 липня 2015 року, включно.
Також п. 1.11 вказаного Договору встановлено, що незважаючи на всі інші умови Кредитного договору, Сторони домовились, що у разі;
(i) Погашення Позичальником не пізніше « 08» липня 2015 року у повному обсязі залишку заборгованості за кредитом, наданим згідно п.1.1 Кредитного договору,
(ii) Погашення Позичальником достроково заборгованості за кредитом, наданим згідно п,1.2 Кредитного договору у сумі, яка складає не менше 8 585 889, 55 гривень (вісім мільйонів п`ятсот вісімдесят п`ять тисяч вісімсот вісімдесят дев`ять гривень 55 копійок).
У той же час, п. 1.12. встановлено, що у випадку невиконання Позичальником умов п.1.11 цього Договору про внесення змін та доповнень, умови щодо прощення боргу вважаються такими, що не набули чинності, і Позичальник зобов`язаний повернути у повному обсязі кредит, наданий згідно п.1.2 Кредитного договору, не пізніше 31 липня 2015 року,
Згідно копій платіжних доручень від 07.07.2015 року № 11704755 та від 08.07.2015 року № 11711843, відповідно до яких ОСОБА_1 , як Позичальник) сплачено на користь Банку заборгованість по основній сумі боргу за Договором №73/08-ю від 27.05.2008 р. у розмірі 8585889,55 грн. та заборгованість по відсотках згідно вказаного Договору у розмірі 7841,00 грн.
08.07.2015 Банком на адресу позивача надіслано повідомлення про прощення (анулювання) боргу № 1, відповідно до якого ОСОБА_1 прощено (анульовано) суму боргових зобов`язань згідно Кредитного договору у розмірі 5 723 926, 37 грн.
В межах даних правовідносин, кредитні зобов`язання за Кредитним договором № 73/08-ю від 27.05.2008 року не погашені до 01.01.2014 року, операція з прощення (анулювання кредиту) здійснена після 01.01.2015, отже спірні правовідносини підпадають під дію пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.
Поряд з цим суд також зазначає, що з копії договору про внесення змін та доповнень № 9 до Кредитного договору №73/08-ю від 27.05.2008  вбачається, що остання містить дані щодо зміни валюти зобов`язання.
Колегія суддів, ретельно дослідивши договір про внесення змін та доповнень № 9 до Кредитного договору №73/08-ю від 27.05.2008, також встановила, що новий кредит та/або транш ним не передбачався.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів враховує наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.
Згідно п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України (в редакції станом на 25.12.2015 р.) платниками податку з доходів фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.
Згідно пп.14.1.180 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.
Згідно п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.
Згідно п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (пп.164.1.2 .164.1 ст.164 Податкового кодексу України).
Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України.
Згідно пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді:
д) основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.
Відповідно до пп.14.1.54 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.
Згідно пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами цього Кодексу).
Таким чином, відповідно до положень Податкового кодексу України визначальною ознакою доходу платника податку, як об`єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній чи нематеріальній формі.
За загальним правилом пп. 164.2.17 "д" п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України прощена (анульована) основна сума кредиту у розмірі, що перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року, є додатковим благом і підлягає оподаткуванню.
Проте, 09.04.2015 прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань» № 321-VIII, згідно п. 3 якого підрозділ 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено пунктом 8 такого змісту:
"8. Не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.
Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року".
Тобто курсова різниця, що виникла внаслідок знецінення національної валюти по відношенню до валюти прощенного боргу (кредиту), також не відноситься до доходів платника податку та не підлягає оподаткуванню, якщо сторони кредитного договору домовилися про зміну валюти зобов`язання, кредит не погашений до 1 січня 2014 року.
Судом першої інстанції було встановлено та не заперечувалося відповідачем, що сума в розмірі 8 585 889, 55 грн. є сумою різниця між основною сумою боргу за кредитним зобов`язанням в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню - 08.07.2015 року та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року.
При цьому, сума прощеного боргу становила 5 723 926, 37 грн., яку відповідач вважає отриманим доходом позивача.
Зважаючи на встановлені судом першої інстанції та вимоги норм права, а також те, що прощена ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» заборгованість по кредиту не перевищує суму, визначену положеннями пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, колегія суддів погоджується з необґрунтованістю віднесення податковим органом прощеної позивачу суми кредиту до оподатковуваного доходу у вигляді додаткового блага.
З врахуванням викладеного, суд першої інстанцій цілком обгрунтовано не знайшов підстав для визнання законним оскаржуване податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 27.08.2019 року № 0066394202, яким за порушення пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168 з урахуванням вимог пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України позивачу нараховано податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 1 430 220, 34 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями - 1 144 176, 27 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 286 044, 07 грн.
Аналогічна позиція була висловлена колегією суддів Верховного суду в постановах від 13.03.2018 року №826/2226/15 (ЄДРСРУ 72721598), від 08.05.2018 року №819/596/16 (ЄДРСРУ №73869545), №817/401/16 (ЄДРСРУ 73869634) та №802/692/16-а (ЄДРСРУ 73869504).
Оскільки назване вище податкове повідомлення-рішення визнано таким, що не грунтується на нормах Закону, як наслідок податкові повідомлення-рішення від 27 серпня 2019 року № 0066414202, № 0066434202, № 0066444202, також не можуть бути визнані обґрунтованими та підлягають скасуванню.
Враховуючи наведене вище, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують. 
Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Віііг Тоща V. Зраіп) серія А. 303-А; пункт 29).
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на реорганізацію Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, є підстави для заміни його правонаступником Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві.
Керуючись статтями 52, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, 

П О С Т А Н О В И Л А :

Допустити заміну Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві його правонаступником - Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві.
Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від   28 листопада 2019 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 28 липня 2020 року	 	
Головуючий суддя:	Л.Т. Черпіцька 	
Судді:	Я.Б. Глущенко	
 	 Я.М. Собків