П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/2644/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Майстер П.М.  
Суддя-доповідач -  Курко О. П.   
29 вересня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Курка О. П. 
суддів:  Гонтарука В. М.  Білої Л.М. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 липня 2020 року  (м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в травні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 липня 2020 року позов задоволено, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області від 29.08.2019 №220750000598 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугою років; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років період навчання ОСОБА_1 в Хмельницькому педагогічному училищі з вересня місяця 1987 року по 02.07.1991 рік; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840,80 грн.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.  
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Так, відповідач вважає, що зарахування до спеціального стажу періоду навчання законодавством не передбачено. Відтак, станом на день звернення за призначенням пенсії, управління діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив наведені доводи апеляційної скарги, зазначивши про їх необґрунтованість та повне спростування в ході розгляду даної справи судом першої інстанції.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 311 КАС України.    
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 21.08.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за вислугу років як працівнику освіти. 
Рішенням ГУ ПФУ у Хмельницькій області від 29.08.2019 №220750000598 відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи 25 років 6 місяців, передбаченого ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення". 
Листом від 10.10.2019 за №33/39/03 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивачу, що незалежно від віку користуються правом на пенсію за вислугу років працівники освіти, охорони здоров`я та соціального захисту, які мали стаж роботи на відповідних посадах не менше 25 років станом на 1 квітня 2015 року та 25 років 6 місяців станом на 01 січня 2016 року. Згідно поданих документів стаж роботи становить 30 років 8 місяців 19 днів, спеціальний стаж роботи станом на 01.04.2015 року - 23 роки 7 місяців 17 днів, станом на 01.01.2016 року - 24 роки 4 місяці 17 днів та станом на 01.10.2017 року - 26 років 1 місяць 26 днів, що недостатньо для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Прикінцевих положень Закону.
Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду, за захистом порушених прав та інтересів зі сторони суб`єкта владних повноважень.
Абзацом тридцять шостим статті 1 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-IV) визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (абзац перший частини першої статті 24 Закону № 1058-IV).
Відповідно до абзацу першого частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно з абзацом першим частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац дев`ятий частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV).
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).
У законодавстві, що діяло раніше (до 1 січня 2004 року), зокрема, в Законі України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII), йдеться про стаж роботи, що дає право на призначення трудових пенсій (загальний трудовий стаж).
Зміст поняття "загальний трудовий стаж" є ширшим, ніж поняття «страховий стаж», оскільки до першого включаються також періоди суспільно корисної діяльності, коли особа не підлягала загальнообов`язковому соціальному страхуванню.
Пунктом д частини третьої статті 56 Закону № 1788-XII передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, основним документом, що підтверджує трудовий стаж є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними документами.
Час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання (абзац перший пункту 8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637).
Частиною першою статті 38 Закону України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" встановлено, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Так, в матеріалах справи наявна копія диплому ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 02.07.1991 Хмельницького педагогічного училища, згідно якого позивач в 1987 році вступила до Хмельницького педагогічного училища та 02.07.1991 році закінчила повний курс Хмельницького педагогічного училища за спеціальністю викладання в початкових класах загальноосвітньої школи. 
Також, судом враховано, що у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 15.08.1992 міститься запис №1 від 15.08.1991 згідно якого ОСОБА_1 прийнята на посаду вчителя початкових класів Двірецької неповної середньої школи Ізяславського району Хмельницької області (наказ № 227-к 32 від 15.08.1991). 
Отже, суд вважає підтвердженим факт навчання позивача з вересня 1987 року по 02.07.1991 у Хмельницькому педагогічному училищі. 
Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області від 29.08.2019 №220750000598 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугою років, та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років період навчання ОСОБА_1 в Хмельницькому педагогічному училищі з вересня місяця 1987 року по 02.07.1991 рік. 
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час ії розгляду, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.        
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 липня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі  29 вересня 2020 року.

Головуючий	 	 	Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Гонтарук В. М.    Біла Л.М.