Номер провадження: 22-ц/813/2599/20 
Номер справи місцевого суду: 504/2591/18
Головуючий у першій інстанції Добров П. В.
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді Комлевої О.С., 
суддів:Сегеди С.М., Гірняк Л.А., 
з участю секретаря Воронової Є.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 08 листопада 2018 року, ухваленого під головуванням судді Доброва П.В.,-
в с т а н о в и в:
У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області, треті особи: Держгеокадастр Одеської області, в особі ДержагеокадаструЛиманського району Одеської області, Реєстраційна служба Одеської області, в особі Реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області в порядку ст. 1282 ЦК України, в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 0,061га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5122783200:02:001:0339; визнати за ОСОБА_2 право власності на предмет застави у вигляді автомобіляLexus LX 470, 2007 року випуску, шасі(рама) № НОМЕР_1 ; зобов`язати Державну службу України з питань геодезії,картографії та кадастру в Одеській області; зобов`язати Реєстраційну службу в Одеській області зареєструвати право власності на земельну ділянку.
Позовна заява обґрунтована тим, що рішенням Комінтерновськогорайоного суду Одеської області від 11 грудня 2017 року за заявою ОСОБА_2 в порядку ст. 1277 ЦК України спадщина, що залишилась після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 визнанавідумерлою.
На момент смерті ОСОБА_3 належала земельна ділянка, площею 0,061га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка перейшла у власність Крижанівській селищній раді, однак на задоволення вимог кредитора,а саме, ОСОБА_2 кошти у селищній раді відсутні.
Відповідно до заочного рішення від 09 липня 2015 рокуу справі № 523/8010/15-ц борг ОСОБА_3 перед ОСОБА_2 є значно більшим ніж 176241 грн.,що є вартістю земельної ділянки, площею 0,061га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.
Позивач також зазначив, що законодавцем передбачена процедура передачі майна стягувачу від боржника. Проте,вразі дотримання вказаної процедури буде порушено норму ст. 1282 ЦК України,а саме «Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину», узв`язку з тим,що вразі нереалізації майна на прелюдних торгах його вартість буду зменшена.
На підставі викладеного, позивач просив позов задовольнити.
Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 08 листопада 2018 року позов ОСОБА_2 задоволений частково.
Накладено стягнення на майно,а саме земельну ділянку, площею 0,061га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, площею 0,061га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5122783200:02:001:0339.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на автомобіль Lexus LX 470, 2007 року випуску, шасі(рама) № НОМЕР_1 .
В решті вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 , сторона, яка не приймала участі у розгляді справи, однак вважає, що оскаржуваним рішенням суду порушені її права,звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якої просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, вирішити питання щодо судових витрат, вирішити питання про поворот виконання рішення суду, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також напорушення норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції вирішив питання про права та обов`язки правонаступника померлої ОСОБА_3 - її доньки ОСОБА_1 та сина померлої - ОСОБА_4 , яких не було залучено до участі у справі.
Відзиву до суду не надходило.
Сторони про розгляд справи на 17 червня 2020 року були сповіщені.
Від ОСОБА_5 , представника ОСОБА_2 , ОСОБА_1 надійшликлопотання та заява в яких вони просять справу розглядати за їх відсутності (а.с. 137-142).
Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, та від яких не надійшли клопотання про відкладення розгляду справи.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Однак, зазначеним вимогам оскаржуване рішення не відповідає.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
У відповідності до ст. 367ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
У відповідності до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Судом першої інстанції встановлено, що 28.04.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір та договір застави транспортного засобу № НОМЕР_2 , на підставі якого вона отримала кредитні кошти, зобов`язання щодо повернення кредиту було забезпечено заставою транспортного засобу - автомобіль Lexus LX 470, 2007 року випуску, шасі(рама) № НОМЕР_1 .
20.04.2013 року ОСОБА_3 померла.
ІНФОРМАЦІЯ_2 по заяві ОСОБА_2 в порядку ст. 1277 ЦК України спадщина, що залишилась після смерті ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнанавідумерлою.
ОСОБА_2 звертаючись до суду з позовом в порядку ст. 1282 ЦК України, просив визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 0,061 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5122783200:02:001:0339; визнати за ОСОБА_2 право власності на предмет застави у вигляді автомобіль Lexus LX 470, 2007 року випуску, шасі (рама) № НОМЕР_1 ; зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру в Одеській області; зобов`язати Реєстраційну службу в Одеській області зареєструвати право власності на земельну ділянку, так як він є кредитором за договором укладеним між банком та ОСОБА_3 на підставі договору відступлення прав вимоги.
Задовольняючи частково позов ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, щоспадщина, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 11.12.2017 року по заявіОСОБА_2 в порядку ст.1277 ЦК України визнана відумерлою.
Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 25.06.2015 року звернувся до Суворовського районного суду з позовом до ОСОБА_8 , спадкоємця ОСОБА_3 про визнання права власності та стягнення боргу (справа №523/8010/15-ц).
Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 09 липня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволений частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на автомобільLexus LX 470, 2007 року випуску, шасі (рама) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 . В іншій частині позову відмовлено.
Постановою апеляційного суду Одеської області від 10 вересня 2018 року заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 липня 2015 року було скасовано, ухвалено нове, яким в задоволені позову ОСОБА_2 про визнання права власності та стягнення боргу відмовлено у повному обсязі з підстав того, що ОСОБА_8 є неналежним відповідачем та не є правонаступником померлої ОСОБА_3 , оскільки спадщину після смерті ОСОБА_3 було прийнято її дочкою ОСОБА_1 , тобто районний суд вирішив права та обов`язки правонаступника померлої ОСОБА_3 - її доньки ОСОБА_1 та сина померлої ОСОБА_4 , яких не було залучено до участі у справі.
Також судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з заявою про визнання спадщини відумерлою, зазначивши, що померла ОСОБА_3 була його боржником, а оскільки спадщина після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями оформлена не була просив визнати спадщину у вигляді земельної ділянки площею 0,061 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 визнати відумерлою.
Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 грудня 2017 року заява ОСОБА_2 задоволена та спадщина, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 визнанавідумерлою.
Постановою Одеського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 грудня 2017 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволені заяви ОСОБА_2 про визнання спадщини відумерлою відмовлено.
Як вбачається з постанови Одеського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року, судовою колегією було встановлено, що із довідки щодо надання відомостей стосовно спадкоємців по спадковій справі, виданої державним нотаріусом Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі вбачається, що спадкоємцем померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є ОСОБА_1 , яка звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.
При цьому колегія суддів звертає увагу також на те, що із постанови апеляційного суду також вбачається, що ОСОБА_2  не є кредитором ОСОБА_3 , оскільки зобов`язання за кредитним договором № 11150092000, укладеним 28 квітня 2007 року міжОСОБА_3 та АКІБ «УкрСиббанк», право вимоги за яким набуто ним за договором відступлення права вимоги від 30.01.2015 р. виконані в повному обсязі, що підтверджується заявою ОСОБА_2 , засвідченою нотаріусом.
Відповідно до ч.ч.3, 4 ЦПК України, обставини визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини 1 та 3 статті 13 ЦПК України).
Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) інших учасників справи, а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачених законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них (пункти 2 і 3 частини другої статті 175 ЦПК України).
Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи (частина 2 статті 48 ЦПК України).
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц.
З урахуванням наведеного, оскаржуване рішення суду не може вважатись законним та обґрунтованим, оскільки судом першої інстанції не були враховані вищезазначені обставини та задовольняючи заяву, суд вирішив питання про права та обов`язки правонаступника померлої ОСОБА_3 - її доньки ОСОБА_1 та сина померлої - ОСОБА_4 , яких не було залучено до участі у справі.
Згідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню, з підстав та мотивів, викладених вище.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1  підлягає сплаті судовий збіру розмірі 2643,65 грн., який був сплачений за подання апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 08 листопада 2018 року - скасувати.
Прийняти постанову.
В задоволені позову  ОСОБА_2 до Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області, треті особи: Держгеокадастр Одеської області, в особі ДержагеокадаструЛиманського району Одеської області, Реєстраційна служба Одеської області, в особі Реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області в порядку ст. 1282 ЦК України - відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_5 ) судовий збір у розмірі 2643 (дві тисячі шістсот сорок три) гривні 65 копійок.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 24 червня 2020 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Л.А. Гірняк