УХВАЛА

31 серпня 2020 року 
м. Київ
справа № 540/2620/19
адміністративне провадження № К/9901/20931/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів: Калашнікової О.В., Соколова В.М., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року та від 20 грудня 2019 року, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа Міністерство оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив суд:
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 пропорційно нарахувати та виплатити позивачу компенсацію заборгованості за належне продовольче забезпечення відповідно до загальновійськовій нормі №1 з урахуванням коефіцієнта індексації грошових доходів, та видати продовольчий пайок по загальновійськовій нормі №1 (в розмірі 50 відсотків від загального боргу) в межах строку позовної давності;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити належну капітану індексацію грошового забезпечення за проміжки часу, коли виникали такі підстави для її нарахування та виплат в період з 30 січня 2006 року по 08 листопада 2019 року наростаючим підсумком до дня виплати;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити оплату до вже виплаченої одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби при звільненні, з розрахунку належної її виплати за повні 30 років календарної вислуги;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань за 2019 рік;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 , у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні з військової служби, нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток з дня звільнення з військової служби по день повного розрахунку.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Не погоджуючись із судовими рішеннями ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою. 
В касаційній скарзі скаржник посилаючись на порушення норм процесуального права та порушення норм матеріального права, в частині відмови у задоволенні клопотання про сплати судового збору та в цій частині прийняти нове рішення яким звільнити від сплати судового збору. 
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII “Про судоустрій і статус суддів”.
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У свою чергу, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України “Про запобігання корупції” займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Відповідно до примітки статті 50 Закону України "Про запобігання корупції" під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище розуміються, серед іншого, військові посадові особи вищого офіцерського складу.
Обставини справи свідчать, що спірні правовідносини склались з приводу проходження позивачем публічної служби.
При цьому військове звання та посада позивача, (капітан, начальник служби метрології та стандартизації штабу) не підпадає під перелік військових посадових осіб вищого офіцерського складу в розумінні Закону України “Про запобігання корупції”.
За таких обставин та правового врегулювання спірні правовідносини, що склались відносяться до справ незначної складності.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах “а”-“в” пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року та від 20 грудня 2019 року, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа Міністерство оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                                             А.Г. Загороднюк
Судді:                                                                                                                  О.В. Калашнікова
                                                                                                                            В.М. Соколов