УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

03 вересня 2020 року 

м. Київ
справа № 1.380.2019.003114
адміністративне провадження № К/9901/18536/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів  Стародуба О.П., Стеценка С.Г.,   

перевірив касаційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 (суддя Москаль   Р.М.) та 
постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2020 (колегія у складі суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й., Гудима Л.Я.)
у справі № 1.380.2019.003114
за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
до Головного управління Держпраці у Львівській області
про визнання протиправною і скасування постанови про накладення штрафу.  

УСТАНОВИВ:

У червні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про накладення штрафу від 18.12.2018 №ЛВ 3246/462/АВ/ФС.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.01.2020, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного  адміністративного суду від 26.06.2020, адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано постанову відповідача про накладення штрафу від 18.12.2018 №ЛВ 3246/462/АВ/ФС.
27.07.2020 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Держпраці у Львівській області на зазначені судові рішення.
Ухвалою Верховного Суду від 03.08.2020 касаційну скаргу залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 330 КАС України та надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів із дня закінчення карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID - 19), шляхом направлення на адресу суду документа про сплату судового збору у розмірі 2 233,80 грн.
Відповідач усунув недоліки касаційної скарги.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2020 у зв`язку із перебуванням судді Стрелець Т.Г. у відпустці її замінено на суддю Стародуба О.П. 
У касаційній скарзі скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції  прийняв оскаржуване судове рішення без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №  820/6755/16.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.
За приписами п. 6 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах) (ч.1 ст. 333 КАС України у редакції Закону № 460-IX від 15.01.2020).
Що стосується доводів скарги про неврахування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 820/6755/16, то обставини тієї справи суттєво відрізняються. Судами було встановлено, що Нацкомфінпослуг надсилала відповідні листи на адресу позивача рекомендованими листами і ці листи отримано, що підтверджується повідомленнями про вручення (п. 52). Позивач оскаржував рішення з огляду на те, що лист отримано неуповноваженою особою. 
Натомість у справі, що розглядається, лист не було отримано взагалі. Відтак, правовий висновок суду у постанові від 13.06.2018 у справі № 820/6755/16 не може бути застосований.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що обов`язок уповноваженої посадової особи письмово повідомляти суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду справи про накладення штрафу вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. З`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 13.05.2020 у справі № 804/5031/17, обставини якої є схожими, і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від нього.
Враховуючи, що суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення у відповідності із висновком Верховного Суду, і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від нього, то у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 328, 333, 355, 359  КАС України, Суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Держпраці у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2020 у справі № 1.380.2019.003114.
2. Копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та  оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб

Суддя                                                                                                                 С.Г. Стеценко