П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

06 липня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 947/25329/19	

Категорія: 113070100          Головуючий в 1 інстанції: Літвінова І.А.
          Місце ухвалення: м. Одеса
          Дата складання повного тексту: 20.03.2020 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого           – Бітова А.І.
суддів                     – Лук`янчук О.В.
– Ступакової І.Г.

у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглянута згідно п.1 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на постанову Київського районного суду м. Одеси від 20 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції сержанта Рибчинського Владислава Васильовича, третя особа Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції сержанта Рибчинського В.В. (далі – інспектор УПП в Одеській області ДДП Рибчинський В.В.), третя особа УПП в Одеській області ДПП, про:
-          поновлення строку на оскарження постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1481847 від 02 вересня 2019 року;
-          визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1481847 від 02 вересня 2019 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч.2 ст. 122 КУпАП, та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що він не вчиняв адміністративного правопорушення.
Позивач зазначав, що з оскаржуваної постанови вбачається, що він 02 вересня 2019 року о 22:19 год. по вул. Піонерська керував транспортним засобом Hyundai Sonata, д.н. НОМЕР_1 , нібито без ввімкненого ближнього світла фар, чим порушив п.19.1 ПДР. Фактично, рух без увімкнених фар в даному випадку є порушенням, однак відповідальність за таке правопорушення настає не за ч.2 ст. 122 КУпАП, а відповідно до ст. 125 КУпАП, як за "інші порушення правил дорожнього руху" і тягне за собою лише попередження.
Вищезазначена постанова про адміністративне правопорушення, як і всі пояснення поліцейських, були складені українською мовою, без надання відповідного перекладу. Позивач також вказував, що є громадянином Лівану.
Крім того, відповідачем не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ПДР.
З винесеною відповідачем постановою позивач не погоджується та вважає неправомірним притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення штрафу.
Також просив поновити строк на оскарження постанови, оскільки з метою захисту порушених прав ним вжито альтернативний спосіб захисту на оскарження постанови, а саме шляхом звернення до УПП в Одеській області ДПП зі скаргою щодо скасування наведеної постанови про адміністративне правопорушення.
Відповідач позов не визнав, вказуючи, що позивачу під час розгляду справи було роз`яснено його права та можливість користуватися ними, викладено суть правопорушення та надано відповідні докази, а позивач, в свою чергу, не заперечував факту порушення як тоді, так і на теперішній час.
Справу розглянуто за правилам встановленими ст. 286 КАС України.
Постановою Київського районного суду м. Одеси від 20 березня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора УПП в Одеській області ДДП Рибчинського В.В., третя особа УПП в Одеській області ДПП, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задоволено.
Скасовано постанову серії ЕАВ №1481847 від 02 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором 3 роти 3 батальйону УПП в Одеській області ДПП Рибчинським В.В. 02 вересня 2019 року.
В апеляційній скарзі УПП в Одеській області ДПП ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги:
-          як вбачається з ухвал від 04 листопада 2019 року, 02 грудня 2019 року та рішення від 20 березня 2020 року судом першої інстанції питання поважності пропуску строків звернення позивачем до суду не розглядалося, докази на підтвердження цьому не досліджувалися, рішення про поновлення строку не ухвалювалось. Однак такі питання мають ключове значення при вирішенні спору та при забезпеченні прав сторони відповідача;
-          позивач в рамках строків на оскарження визначених ст. 289 КУпАП мав право на власний розсуд звернутися окремо як до вищестоящого органу (вищестоящої посадової особи) зі скаргою, так і до суду з позовом. Тобто, позивач не був позбавлений можливості (права) одночасно оскаржити постанову інспектора у суді та вищестоящому органу (посадовій особі);
-          відповідний інспектор не може виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема, положеннями ст. 222 КУпАП покладено обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. Разом з тим, суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог процесуального закону, та, вирішуючи спір про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, пред`явлений до інспектора УПП в Одеській області ДДП Рибчинського В.В., не з`ясував хто є належним відповідачем у справі та не вирішив питання про залучення до участі у справі належного відповідача чи співвідповідача. 
Відзиву на апеляційну скаргу на адресу суду апеляційної інстанції не надходило.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.
Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції:
Відповідно постанови серії ЕАВ №1481847 від 02 лютого 2019 року, та пояснень інспектора УПП в Одеській області ДДП Рибчинського В ОСОБА_3 – 02 вересня 2019 року під час патрулювання поліцейськими було помічено як громадянин ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом Hyundai Sonata, д.н. НОМЕР_1 рухався по вул. Піонерській в темну пору доби без ввімкнених фар, чим порушив п.19.1 "а" ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. 
Як зазначає відповідач та третя особа, водій зазначеного транспортного засобу не розмовляв українською мовою, проте, у зв`язку з тим, що поряд знаходилась дівчинка слов`янської зовнішності, яка переклала всю розмову, то поліцейські дійшли висновку про відсутність потреби у залученні перекладача. 
Крім того, у запереченнях на позов вказано, що позивачу під час розгляду справи було роз`яснено його права та можливість користуватися ними, викладено суть правопорушення та надано відповідні докази, а позивач, в свою чергу, не заперечував факту порушення як тоді, так і на теперішній час. Разом з тим, як зазначає позивач, на час складення постанови наведена особа була неповнолітньою, поліцейськими не було з`ясовано ні її вік, ні особу. Не зазначено таких даних також і у спірній постанові.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Судова колегія не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
В адміністративному позові ОСОБА_1 визначив відповідачем інспектора УПП в Одеській області ДДП Рибчинського В.В.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2019 року було відкрито провадження в адміністративній справі та залучено до участі у справі в якості третьої особи УПП в Одеській області ДПП.
Пунктом 5 ч.1 ст. 213 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (ст.ст. 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), ч.1 ст. 44, ст. 44-1, ч.2 ст. 106-1, ч.ч.1-4, 6 ст. 109, ст. 110, ч.3 ст. 114, ч.1 ст. 115, ст. 116-2, ч.2 ст. 117, ч.ч.1, 2 ст. 119, ч.ч.1-3, 5, 6 ст. 121, ст.ст. 121-1, 121-2, ч.ч.1-3 ст. 122, ч.1 ст. 123, ст.ст. 124-1 - 126, ч.ч.1-3 ст. 127, ст.ст. 128 - 129, 132-1, ч.ч.1, 2, 5 ст. 133, ч.ч.3, 6, 8-11 ст. 133-1, ч.2 ст. 135, ст. 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), ст. 137, ч.ч.1-3 ст. 140, ст.ст. 148, 151, ст.ст. 161, 164-4, ст. 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), ст.ст.176, 177, ч.ч.1, 2 ст. 178, ст.ст. 180, 181-1, ч.1 ст. 182, ст.ст. 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).
Вказані положення також дублюються Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованими не в автоматичному режимі, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року.
Пунктом 11 ч.1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Положенням про Департамент патрульної поліції, що затверджено наказом Національної поліції України від 06 листопада 2015 року №73, визначено, що Департамент патрульної поліції є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції який, серед іншого, організовує контроль за додержанням законів, інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Отже, чинним законодавством України уповноваженим працівникам підрозділів Департаменту патрульної поліції Національної поліції, які мають спеціальні звання, надано право від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, зокрема, за адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 КУпАП.
Частиною 3 ст. 288 КУпАП встановлено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ст. 122 КУпАП, інспектори відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме - від імені органів Національної поліції і її територіальних органів.
Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст. 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 цього Кодексу.
Використання у зазначених вище нормах формулювань "від імені центрального органу виконавчої влади із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху", "розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст.ст. 222 - 244-20 КУпАП" вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових (службових) відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 26 грудня 2019 року у справі №724/716/16-а.
Таким чином у даній справі належним відповідачем є УПП в Одеській області ДДП. 
Справедливе, неупереджене та об`єктивне вирішення спору судом без участі належного відповідача є неможливим.
Відповідно до вимог ч.ч.3, 4, 7 ст. 48 КАС України, - якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.
Заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.
Суд першої інстанції, в порушення вищенаведених норм процесуального права, не здійснив: ні заміну неналежного відповідача, ні залучення до участі у справі співвідповідача, або другого відповідача, фактично прийнявши рішення про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі у якості відповідача, співвідповідача або другого відповідача.
Судова колегія вважає, що допущене судом першої інстанції порушення норм процесуального права призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до вимог п.4 ч.1, абз.2 ч.2 ст. 317 КАС України є підставною для скасування судового рішення суду першої інстанції.
Зі змісту положень ч.ч.3, 4, 7 ст. 48 КАС України витікає, що заміна неналежного відповідача, залучення до справи співвідповідача або другого відповідача може проводитися виключно судом першої інстанції, суд апеляційної інстанції позбавлений таких повноважень.
За таких обставин, судова колегія доходить висновку, що, вирішуючи дану справу по суті належить відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора УПП в Одеській області ДДП Рибчинського В.В. про визнання протиправною та скасування постанови, оскільки інспектор Рибчинський В.В. не є належним відповідачем у даній справі, а суд апеляційної інстанції не має повноважень замінити неналежного відповідача, залучити до справи співвідповідача або другого відповідача.
Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, судова колегія, керуючись п.4 ч.1 ст. 317 КАС України вважає необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволені адміністративного позову.
Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, п.2 ч.1 ст. 315, п.4 ч.1 ст. 317, ст.ст. 321, 322, 325 КАС України, судова колегія, –
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції задовольнити.
Постанову Київського районного суду м. Одеси від 20 березня 2020 року скасувати.
Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції сержанта Рибчинського Владислава Васильовича, третя особа Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.