Номер провадження: 22-ц/813/5506/20 
Номер справи місцевого суду: 501/5295/15-ц
Головуючий у першій інстанції Пушкарський Д.В.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.07.2020 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Таварткіладзе О.М., Князюка О.В.,
                        
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  у справі за позовом  ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_3 (третя особа -  ОСОБА_4 ) про стягнення матеріальної та моральної шкоди, про визнання договору частково недійсним, на ухвалуІллічівського міського суду Одеської області про виправлення описки, постановлену під головуванням судді Пушкарського Д.В. 15 січня 2020 року у м. Іллічівськ Одеської області, -

встановила:

У 2015 році ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (третя особа - ОСОБА_4 ) про стягнення матеріальної та моральної шкоди, про визнання договору частково недійсним.
Заочним рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 08 лютого 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено частково, визнано недійним договір купівлі-продажу від 04 квітня 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського нотаріального округу Нерук О.М., в частині визначення покупцем квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , та визнано покупцем вказаної квартири ОСОБА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , з припиненням права власності на вказану квартиру ОСОБА_3 , РНОКПП – НОМЕР_2 (т.3 а.с.26-35).
Ухвалою Іллічівського міського суду від 17 травня 2018 року роз`яснено, що визнання недійсним договору купівлі-продажу від 04 квітня 2012 року в частині визначення покупцем квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та визнання покупцем вказаної квартири ОСОБА_1 за рішенням Іллічівського міського суду від 08 лютого 2018 року по справі №501/5295/15-ц, є визнанням права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , що складається з двох кімнат, загальною площею 41,7 кв.м , житловою площею 29,0 кв.м.
Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 15 січня 2020 року виправлено описку, допущену в рішенні Іллічівського міського суду Одеської області від 08 лютого 2018 року, та в ухвалі суду від 17 травня 2018 року по цивільній справі №501/5295/15-ц, зазначивши вірно дату договору купівлі-продажу - «04 жовтня 2012 року», замість помилково вказаної «04 квітня 2012 року».
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду про виправлення описки та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала суду прийнята неповноважним судом, оскільки спір у справі стосувався нерухомого майна, яке знаходиться у с. Молодіжне Овідіопольського району, а тому даний спір мав бути розглянутий Овідіопольським районним судом м. Одеси.
Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 08 лютого 2018 року по справі №501/5295/15-ц було визнано недійним договір купівлі-продажу від 04 квітня 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського нотаріального округу Нерук О.М., в частині визначення покупцем квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , та визнано покупцем вказаної квартири ОСОБА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , з припиненням права власності на вказану квартиру ОСОБА_3 , РНОКПП – НОМЕР_2 (т.3 а.с.26-35).
Ухвалою Іллічівського міського суду від 17 травня 2018 року роз`яснено, що визнання недійсним договору купівлі-продажу від 04 квітня 2012 року в частині визначення покупцем квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та визнання покупцем вказаної квартири ОСОБА_1 за рішенням Іллічівського міського суду від 08 лютого 2018 року по справі №501/5295/15-ц, є визнанням права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , що складається з двох кімнат, загальною площею 41,7 кв.м , житловою площею 29,0 кв.м.
За змістом позову та дослідженими доказами предметом позову був договір купівлі-продажу від 04 жовтня 2012 року, що підтверджується матеріалами справи.
Однак в рішенні суду від 08 лютого 2018 року та ухвалі суду від 17 травня 2018 року допущена описка, а саме замість договору купівлі-продажу від «04 жовтня 2012 року», помилково зазначено «04 квітня 2012 року».
Частина перша ст.269 ЦПК України передбачає, що суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.
Враховуючи, що в рішенні Іллічівського міського суду Одеської області від 08 лютого 2018 року та в ухвалі суду від 17 травня 2018 року по справі №501/5295/15-ц допущена описка, то суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що описка, у відповідності до вимог ст.269 ЦПК України, підлягає виправленню.
Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 про те, що оскаржувана ухвала суду прийнята неповноважним судом, оскільки спір у справі стосувався нерухомого майна, яке знаходиться у с. Молодіжне Овідіопольського району, а тому даний спір мав бути розглянутий Овідіопольським районним судом м. Одеси.
Так, з матеріалів справи вбачається, що провадження у даній справі було відкрито ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 25 грудня 2015 року з дотриманням правил про виключну підсудність, передбаченою положеннями діючої на той час ч.1 ст. 114 ЦПК України. 
Вказана ухвала суду не була оскаржена сторонами у справі, у тому числі і апелянтом ОСОБА_1 , який був обізнаний про слухання справи, приймав участь у судових засіданнях суду першої інстанції, тощо. Таким чином, ухвала Іллічівського міського суду Одеської області від 25 грудня 2015 року набрала законної сили, а тому у апелянта відсутнє передбачене законом право ставити питання про непідсудність даного спору Іллічівському міському суду Одеської області у межах розгляду даної справи. 
Колегія суддів враховує, що предметом апеляційного оскарження у даній справі є ухвала Іллічівського міського суду Одеської області про виправлення описки від 15 січня 2020 року, а тому у суду апеляційної інстанції також відсутнє передбачене законом право надавати правову оцінку ухвалі суду першої інстанції про відкриття провадження у справі.
Жодного правового доводу щодо незаконності ухвали Іллічівського міського суду Одеської області від 15 січня 2020 року про виправлення описки апеляційна скарга не містить. 
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. 
При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 15 січня 2020 року постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування  немає.  
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 15 січня 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 15 липня 2020 року.        
                       
Судді Одеського
апеляційного суду                                                С.О. Погорєлова

О.В. Князюк

О.М. Таварткіладзе