СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2020                      Справа №922/1437/20

Колегія суддів у складі: 
головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Ільїн О.В., суддя Россолов В.В. 
при секретарі судового засідання Довбиш А.Ю.,
за участю представників:
позивача - Шевцова Ю.В., посвідчення №2061 від 21.12.2016 року, ордер серія АХ№1024414 від 15.09.2020 року;
першого відповідача - не з`явився;
другого відповідача - Фадєєв О.П., посвідчення №002224 від 26.09.2018 року, ордер серія АХ№1015571 від 25.05.2020 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду заяву другого відповідача - Фізичної особи-підприємця Железнякової Ніни Костянтинівни, м.Харків, (вх.№8254), про ухвалення додаткового рішення у справі №922/1437/20, 
за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Салтівський хлібзавод», м.Харків,
до 1. Управління освіти адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, м.Харків,
2. Фізичної особи-підприємця Железнякової Ніни Костянтинівни, м.Харків, 
про визнання недійсними правочину та результатів закупівлі,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Товариство з додатковою відповідальністю «Салтівський хлібзавод» звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Управління освіти адміністрації Індустріального району Харківської міської ради та до Фізичної особи-підприємця Железнякової Ніни Костянтинівни про визнання недійсними результатів публічної закупівлі, оформленої протоколом №25 від 17.01.2020 року щодо визнання переможцем другого відповідача та про визнання недійсним договору №24 від 21.02.2020 року про закупівлю товару згідно з кодом ДК021-2015:15810000-9 «Хлібопродукти, свіжовипечені хлібобулочні та кондитерські вироби».
Рішенням Господарського суду Харківської області від 09.07.2020 року у справі №922/1437/20 у позові відмовлено повністю. 
Фізична особа-підприємець Железнякова Ніна Костянтинівна звернулась до Господарського суду Харківської області із заявою (вх.15832) про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу понесених судових витрат на правничу допомогу в розмірі 25000,00 грн.
Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 14.07.2020 року по справі №922/1437/20 (повний текст складено 14.07.2020 року, суддя Аріт К.В.) заяву Фізичної особи-підприємця Железнякової Ніни Костянтинівни задоволено частково. 
Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Салтівський хлібзавод» на користь Фізичної особи-підприємця Железнякової Ніни Костянтинівни 20000,00 грн. витрат на правничу допомогу. 
Позивач з вказаним додатковим рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті додаткового рішення норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення, просив скасувати додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 14.07.2020 року та прийняти нове рішення, яким зменшити розмір витрат на правничу допомогу другого відповідача Фізичної особи-підприємця Железнякової Ніни Костянтинівни до 1000 грн.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 31.08.2020 року апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Салтівський хлібзавод» залишено без задоволення. Додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 14.07.2020 року у справі №922/1437/20 залишено без змін.
Від другого відповідача - Фізичної особи-підприємця Железнякової Ніни Костянтинівни надійшла заява (вх.№8254) з додатками, в якій просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Салтівський хлібзавод» на свою користь суму судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 10000,00 грн. (десять тисяч грн.).
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.09.2020 року заяву другого відповідача ухвалення додаткового рішення у справі №922/1437/20 про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу призначено до розгляду на 16.09.2020 року.
15.09.2020 року позивач надав через канцелярію суду заперечення на клопотання другого відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу (вх.№8684), в яких зазначає, що норми, яка регулює перерозподіл витрат за наслідком перегляду справи апеляційним судом, зокрема, щодо покладення на позивача - апелянта, витрат відповідача у зв`язку з апеляційним переглядом додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, Господарський процесуальний кодекс України не містить. Таким чином, позивач просить суд заяву другого відповідача про стягнення витрат на правничу (правову) допомогу адвоката в розмірі 10000,00 грн. за перегляд справи в апеляційному порядку залишити без задоволення, витрати залишити за другим відповідачем.
Відповідно до ч.4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
У судовому засіданні 16.09.2020 року представник другого відповідача (заявника) підтримав заяву про винесення додаткового рішення і стягнення з позивача 10000,00 грн. витрат на правничу (правову) допомогу адвоката у апеляційній інстанції.
Представник позивача проти позиції другого відповідача заперечував з підстав викладених у його письмових запереченнях наявних у матеріалах справи.
Розглянувши заяву другого відповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що така заява підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективного захисту своїх прав в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. 
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина 1 статті 16 Господарського процесуального кодексу України).
Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Також, судова колегія зазначає, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Згідно з частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, а також розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При цьому, згідно з частиною 4 цієї статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
- складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
- часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
- обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
- ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відносно обґрунтованості розміру заявлених витрат на професійну правничу допомогу та його (розміру) пропорційності предмету спору, апеляційний суд приймає до уваги, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, п.95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року, п.п.34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009 року, п.80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006 року, п.88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 року та п.268 рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 02.06.2014 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунок таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Враховуючи вищевикладене, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.
Аналогічна правова позиція також викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №910/9111/17 та від 11.12.2018 року у справі №910/2170/18.
Як вбачається з матеріалів справи, 25.05.2020 року між ФОП Железняковою Ніною Костянтинівною (клієнтом) та адвокатом Фадєєвим О.П., який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ХВ№002224 від 26.09.2018 року, ордер АХ№1015571 від 25.05.2020 року, укладено договір №18/20 про надання професійної правової допомоги, згідно з яким адвокат зобов`язався надати юридичну допомогу та адвокатські послуги, в тому числі за окремими дорученнями клієнта (далі - договір).
Відповідно до п.2.1 договору адвокат зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види професійної правничої (правової) допомоги (послуги) ФОП Железняковій Н.К. (далі - клієнт) в тому числі:
- складати та підписувати заяви, позовні заяви, скарги, клопотання, процесуальні та інші документи правового характеру, спрямовані на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення під час розгляду справи господарської юрисдикції у Господарському суді Харківської області, Східному апеляційному господарському суді, Касаційному господарському суді у складі Верховного суду за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Салтівський хлібзавод» до Управління освіти адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, Фізичної особи-підприємця Железнякової Ніни Костянтинівни, про визнання недійсними правочину та результатів закупівлі у справі №922/1437/20;
- надавати клієнту усні та письмові консультації, з питань підготовки відзиву позов та інших процесуальних документів у справі №922/1437/20;
- забезпечувати реалізацію прав та обов`язків клієнта в господарському судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків клієнта під час розгляду справи господарської юрисдикції у тому числі, але не виключно шляхом представництва інтересів клієнта під час судових засідань у Господарському суді Харківської області, Східному апеляційному господарському суді, Касаційному господарському суді у складі Верховного суду за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Салтівський хлібзавод» до Управління освіти адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, Фізичної особи-підприємця Железнякової Ніни Костянтинівни, про визнання недійсними правочину та результатів закупівлі у справі №922/1437/20, а клієнт зобов`язується оплатити надання професійної правничої (правової) допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору.
У зв`язку із оскарженням ТДВ «Салтівський хлібозавод» додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 14.07.2020 року в апеляційному порядку, відповідно до п.4.3. договору, 20.08.2020 року між ФОП Железняковою Н.К. та адвокатом Фадєєвим О.П. укладено додаткову №1 до договору.
Відповідно до п.1 додаткової угоди №1 від 20.08.2020 року до договору, сторони вирішили погодити розмір винагороди (гонорару) адвоката за здійснення представництва та захисту прав і інтересів клієнта у Східному апеляційному господарському суді під час розгляду апеляційної скарги ТДВ «Салтівський хлібзавод» та встановити його у сумі 10000,00 (десять тисяч) грн. без ПДВ.
Згідно до п 4.4 договору оплата винагороди (гонорару) адвокату за надання професійної правничої (правової) допомоги (послуг), здійснюється на підставі підписаних обома сторонами актів приймання-передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги (послуг) протягом не більше 60 календарних днів з дня підписання відповідного акту.
01.09.2020 року між фізичною особою-підприємцем Железняковою Ніною Костянтинівною та адвокатом Фадєєвим Олександром Павловичем складений акт №2 приймання-передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги (послуг).
Відповідно до зазначеного вище акту адвокатом Фадєєвим О.П. надано ФОП Железняковій Н.К. професійну правничу (правову) допомогу (послуги) у зв`язку із оскарженням в апеляційному порядку додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 14.07.2020 року у справі №922/1437/20 у Східному апеляційному господарському суді загальною тривалістю 4 (чотири) години (240 хвилин), а саме: вивчення апеляційної скарги ТДВ «Салтівський хлібзавод» на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 14.07.2020 року у справі №922/1437/20 - тривалість надання професійної правничої (правової) допомоги (послуг) адвоката становить: 1 (година) (60 хвилин); написання відзиву на апеляційну скаргу ТДВ «Салтівський хлібзавод» на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 14.07.2020 року у справі №922/1437/20 - тривалість надання професійної правничої (правової) допомоги (послуг) адвоката становить 2 (дві) години (120 хвилин);           участь адвоката у судовому засіданні у справі №922/1437/20 у Східному апеляційному господарському суді, що відбулося 31.08.2020 року - тривалість надання професійної правничої (правової) допомоги (послуг) адвоката становить 1 (одна) година (60 хвилин). Загальна вартість наданої професійної правничої (правової) допомоги (послуг) щодо розгляду справи №922/1437/20 у Східному апеляційному господарському суді складає 10000 (десять) тисяч грн. 00 коп.
01.09.2020 року адвокатом Фадєєвим О.П. було складено рахунок на оплату №22 на загальну суму 10000,00 (десять) тисяч грн. 00 коп.
Відповідно до платіжного доручення №51 від 02.09.2020 року ФОП Железнякова Н.К. сплатила на користь адвоката Фадєєва О.П. грошові кошти у розмірі 10000 (двадцять п`ять) тисяч грн. 00 коп. згідно договору про надання професійної правничої (правової) допомоги (послуг) №18/20 від 25.05.2020 року та акту №2 приймання-передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги (послуг) від 01.09.2020 року.
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
Так, позивач надав через канцелярію суду заперечення на клопотання другого відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу.
Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із критерію дійсності та необхідності, а також критерію розумності розміру, враховуючи конкретні обставини справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що в загальній кількості достатнім, об`єктивним і співмірними є витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.
Так, предметом апеляційного провадження у даній справі було процесуальне рішення, прийняте судом за наслідками вирішення питання про розподіл судових витрат у суді першої інстанції. 
Колегія суддів відмічає, що у будь-якому випадку надання правової допомоги з приводу вирішення навіть певної (усієї) сукупності процесуальних питань у апеляційному порядку не може бути об`єктивно оцінено у більшому розмірі, ніж надання первинної правничої допомоги, необхідної для звернення особи до суду з позовом. Первинна - більш складна, об`ємна і потребує повного аналізу обставин справи та нормативно-правової бази. В свою чергу, процедурні питання є типовими, виконання яких потребує більш технічного підходу та не залежить від ціни позову та/або професійного досвіду виконавця.
З огляду на вищевикладене, враховуючи наведені положення процесуального законодавства та підтверджений матеріалами справи факт надання адвокатом відповідача професійної правничої допомоги при апеляційному провадженні по справі №922/1437/20, відповідно до статей 123, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає, що заява про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву фізичної особи-підприємця Железнякової Ніни Костянтинівни про ухвалення додаткового рішення у справі №922/1437/20 про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу за результатом апеляційного провадження у даній справі задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Салтівський хлібзавод» (адреса: 61153, м.Харків, вул.Гвардійців-Широнінців, б.1; код ЄДРПОУ 41659659) на користь Фізичної особи-підприємця Железнякової Ніни Костянтинівни (адреса: АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) 5000,00 грн. (п`ять тисяч грн. 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Доручити Господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови складено 16.09.2020 року.

Головуючий суддя                                                                         В.С. Хачатрян  

Суддя                                                                                                О.В. Ільїн  

Суддя                                                                                                В.В. Россолов