ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 р. 	Справа № 520/14349/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: П`янової Я.В. ,  Бартош Н.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 року по справі № 520/14349/19 за позовом  Харківського національного університету внутрішніх справ  до   ОСОБА_1  про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Харківський національний університет внутрішніх справ,    звернувся до    Харківського окружного адміністративного суду з  зазначеним позовом та просить суд: стягнути з відповідача - ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з утриманням, а саме, грошові кошти в розмірі 53 903 (п`ятдесят три тисячі дев`ятсот три) гри. 67 коп. Судові витрати покласти на відповідача.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 проходила службу в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України з 18 серпня 2014 року по 10 липня 2018 року. Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 11.08.2014 №174 о/с відповідача прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом 1-го курсу Харківського національного університету внутрішніх справ з 18 серпня 2014 року, присвоївши спеціальне звання "рядовий міліції". Наказом ГНУВС від 23.06.2018 №245 о/с відповідача відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до ГУНП України у Харківській області для подальшого проходження служби. Однак, наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 10.07.2018 №178 о/с відповідача звільнено відповідно до п.7 ч.1. ст.77 Закону України «Про національну поліцію» (за власним бажанням), у зв`язку з чим відповідач повинен відшкодувати по договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України витрати, пов`язані з утриманням ОСОБА_1 під час навчання у розмірі 53 903 грн. 67 коп. Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду з даним позовом.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2020  позов задоволено у повному обсязі.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з утриманням, в розмірі 53 903 (п`ятдесят три тисячі дев`ятсот три) грн. 67 коп.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним, безпідставним, необґрунтованим,  прийнятим з порушенням  норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти постанову, якою в позові відмовити в повному обсязі.
Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної        інстанції розглядає справу  в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами,        фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 ,  проходила службу в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України з 18 серпня 2014 року по 10 липня 2018 року.                                                                                                                                                                
Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 11.08.2014 №174 о/с відповідача прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом 1-го курсу Харківського національного університету внутрішніх справ з 18 серпня 2014 року, присвоївши спеціальне звання "рядовий міліції".
01 листопада 2017 року на виконання вимог Закону України від 02 липня 1915 року № 580-VIІI "Про Національну поліцію" та наказу МВС від 01 березня 2017 року №173 "Про затвердження типових форм контрактів про здобуття освіти в закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських" між ОСОБА_1 , Харківським національним університетом внутрішніх справ та Головним управлінням Національної поліції України в Харківській області укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України.
Пунктом 2.3.6. вказаного договору передбачено, що в разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ України по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п.3 договору, ОСОБА_1 зобов`язана відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з її утриманням у вищому навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком.
Відповідно до договору підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ зі служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.
Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 23.06.2018 №246 о/с відповідача відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до ГУНП України у Харківській області для подальшого проходження служби.
Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 10.07.2018 року №178 о/с відповідача звільнено відповідно до п.7 ч.1. ст.77 Закону України «Про національну поліцію» (за власним бажанням).                            
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у розмірі 53903,67 грн.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Матеріалами справи підтверджено, що 01.09.2014 року  на виконання вимог Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ «Про міліцію», чинного на момент укладення Договору та наказу МВС від 14 травня 2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» між відповідачем, ХНУВС та УМВС України в Харківській області укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України.
01.11.2017 між відповідачем, ХНУВС та Головним управлінням Національної поліції України в Харківській області укладено тристоронній контракт про здобуття освіти у вищому навчальному закладі зі     специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських (а.с. 7).
Пунктом 2.3.5 вказаного Контракту передбачено, що в разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України, витрати пов`язанні з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до п. 4 ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію".
Пунктом 4.6 вказаного Контракту передбачено, що згідно з умовами ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України умови цього Контракту застосовуються до відносин між Сторонами, які виникли до його підписання, а саме з дати зарахування Особи на навчання. 
Відповідно до ст. 18 Закону України "Про міліцію" (в редакції, чинній на момент укладення тристороннього договору від 01.09.2014) порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.
Підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує Міністерство внутрішніх справ України за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.
Курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. 
На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 1 березня 2007 року № 313 "Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ", відповідно до вимог Законів України "Про вищу освіту", "Про міліцію", з метою вдосконалення порядку підготовки фахівців у вищих навчальних закладах МВС України за державним замовленням, наказом Міністерства внутрішніх справ № 150 від 14.05.2007 затверджено Типовий договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, згідно якого передбачено відшкодування  вказаних витрат.
Так, умовами договору від 01.09.2014 про підготовку ОСОБА_1 у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України п. 2.3.6 було передбачено, що у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.
Пунктом 3.3 Договору визначено підстави відшкодування фактичних витрат на підготовку, зокрема, звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ зі служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.
Колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену ним у постанові від 26 лютого 2020 року у справі №813/293/17, що Закон №565-XII та Порядок №313 зобов`язує особу начальницького складу органів внутрішніх справ, яка навчалася за державним замовленням у вищому навчальному закладі МВС України, у разі її звільнення зі служби за власним бажанням протягом трьох років після закінчення навчання, відшкодувати витрати, пов`язані з її утриманням у такому закладі.
В подальшому відбулась зміна законодавчого регулювання правовідносин, зокрема, втратили чинність положення Закону України "Про міліцію" та набрали чинності положення Закону України "Про Національну поліцію".
Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про Національну поліцію" служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Статтею 72 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що професійне навчання поліцейських складається з: 1) первинної професійної підготовки; 2) підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання; 3) післядипломної освіти; 4) службової підготовки - системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно-службової діяльності.
Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію" підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.
Згідно з ч. 4 ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію" особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Частиною 5 ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261 було затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України (далі – Порядок №261).
Даний Порядок №261 набрав чинності 20.04.2017 та був чинним на час звільнення відповідача із поліції.
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №261 цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі, в тому числі: звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.
Витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України.
Типову форму контракту затверджує МВС.
Колегія суддів відмічає, що контракт №1305 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, було укладено між ХНУВС (Виконавець), Головним управлінням Національної поліції України у Харківській області (Замовник) та рядовим поліції Мельник А.В. (Особа) 01.11.2017, тобто вже після набрання чинності як положеннями Закону України "Про Національну поліцію", так і положеннями Порядку №261.
Відповідно до пункту 3 Порядку №261 відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю. Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі. Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році. На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.
Довідкою Харківського національного університету внутрішніх справ від 18.06.2018 №4/462д підтверджено, що фактичні витрати, пов`язані з утриманням курсанта ОСОБА_1 у Харківському національному університеті внутрішніх справ за період з 18.08.2014 по 23.06.2018  складають разом 53903,67 грн., до складу яких входить:  грошове забезпечення в сумі 15245,86 грн.; продовольче забезпечення на суму 10350,03 грн.;  речове забезпечення в сумі 8572,35 грн.; медичне забезпечення в розмірі 721,41 грн.;  вартість комунальних послуг і спожитих енергоносіїв в сумі 19014,02 грн. (а.с.10).
Наведені розрахунки відповідачем не оскаржувались протягом навчання у ХНУВС та протягом проходження служби в ГУНП.
У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.
Матеріалами справи підтверджено, що листом Головного управлінням Національної поліції у Харківській області від 10.07.2018 року №4676/119-12/01-2018 повідомлено позивачу про звільнення відповідача та направлено витяг з наказу та копію рапорту на звільнення (а.с.11).
Відповідно до пунктів 7, 8 Порядку №261 сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису МВС.
У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа.
Колегія суддів відмічає, що матеріали справи не містять доказів щодо добровільного відшкодування ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з її утриманням у вищому навчальному закладі – ХНУВС.
Наведене свідчить про те, що оскільки відповідача звільнено з 10.07.2018 згідно Закону України «Про Національну поліцію» за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням), при цьому останній не відпрацюв 3 роки, як це визначено умовами договору від 01.09.2014 року про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС та контрактом про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських від 01.11.2017 р., остання має обов`язок відшкодувати витрати на її навчання у визначеній сумі 53903 грн. 67 коп.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини. 
Також, відхиляючи доводи апеляційної скарги, судом апеляційної інстанції враховується п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, згідно якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що зумовлює залишення вимог апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 229, 238, 241, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд,  -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 року по справі № 520/14349/19  - залишити без змін. 
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог  ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя 		І.С. Чалий 	
Судді	   	Я.В. П`янова    Н.С. Бартош