ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2671/20 Справа № 191/4203/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кухар Д. О. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року                                                                м. Дніпро

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

        головуючого – Пищиди М.М.
        суддів – Петешенкової М.Ю., Ткаченко І.Ю.
        за участю секретаря судового засідання – Бондаренка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2019 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», третя особа : Товариство з обмеженою відповідальністю «Юмін» про захист прав споживача, визнання договору припиненим, -
                                В С Т А Н О В И Л А:
       У листопаді 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до АТ «Банк Кредит Дніпро», третя особа: ТОВ «Юмін» про захист прав споживача, визнання договору припиненим (а.с.1-3).
       Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Банк Кредит Дніпро», третя особа : ТОВ «Юмін» про захист прав споживача, визнання договору припиненим (а.с.67).
       В апеляційній скарзі АТ «Банк Кредит Дніпро» просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову про направлення справи на розгляд до суду першої інстанції за встановленою підсудністю, а саме до Голосіївського суду м. Києва.
       Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що позовні вимоги не стосуються захисту прав споживачів.
       Вважає, що позов має бути пред`явлений відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, згідно якої позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
       Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
       Постановляючи ухвалу про відкриття провадження у справі, суд виходив із того, що справа підсудна Синельниківському міськрайонному суду Дніпропетровської області.
       Колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
       За загальним правилом, відповідно до ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
       Стаття 28 ЦПК України визначає правила альтернативної підсудності за вибором позивача.
       Зокрема, згідно ч.5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.
       Правила підсудності справ за вибором позивача, називають альтернативною підсудністю. Альтернативною є підсудність, за якою декілька судів є компетентними розглянути справу. Не виключаючи можливість звернення особи до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), вона встановлює можливість звертатися до іншого або інших судів, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.
       З матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до АТ «Банк Кредит Дніпро», третя особа: ТОВ «Юмін» про захист прав споживача, визнання договору припиненим.
       Просив суд визнати припиненим Договір поруки № 190810-П/2 від 19 серпня 2010 року, з врахуванням всіх змін та доповнень до нього та всіх його невід`ємних частин, укладений між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 з 20 грудня 2015 року.
       При цьому посилався на те, що є споживачем послуг ПАТ «Банк Кредит Дніпро», та вважає, що відповідачем грубо порушені права позивача як споживача банківських послуг, передбачені нормами Закону України «Про захист прав споживачів» , а семе: ч. 2 ст. 19 Закону — відносно недобросовісної підприємницької практики, що виразилася у введенні в оману шляхом умовчування про сенс і наслідки укладення договору поруки, а саме взяття позивачем зобов`язання поручителя перед відповідачем солідано відповідати за виконання ТОВ «Юмін» зобов`язань за вищевказаною кредитною угодою.
       Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації політики у сфері захисту прав споживачів.
       Сам позивач визначає підставу та предмет позову, а тому якщо у позовній заяві міститься посилання на порушення відповідачем прав позивача як споживача, право вибору суду для звернення з таким позовом належить позивачу. Коли ж пред`явлення позову не пов`язано із захистом прав споживачів, встановлена для цих позовів альтернативна підсудність не поширюється.
       Висновок суду першої інстанції про те, що справа підсудна Синельниківському міськрайонному суду Дніпропетровської області відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.
       Посилання відповідача на те, що позовні вимоги не стосуються захисту прав споживачів колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки суд на стадії відкриття провадження у справі не вправі робити висновок про те, чи порушені права та інтереси позивача як споживача та чи поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів» на спірні правовідносини. Зазначені обставини суд може встановити лише під час розгляду справи по суті.
       Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду про відкриття провадження у справі постановлена з додержанням вимог закону.
       Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
       Надана позивачем до суду апеляційної інстанції довідка від виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради від 11 січня 2020 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 , з вересня 2019 року по даний час та договір оренди житлового приміщення від 01 вересня 2019 року не є підтвердженням зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання або перебування позивача, з наступних підстав.
       Положеннями статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що місце перебування- адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.
       Довідка про реєстрацію місця проживання - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи.
       Документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.
       Реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку ( ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»).
       Порядок реєстрації місця проживання або перебування передбачено Постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру»(далі - Правила).
       Відповідно до пункту 3 вказаних Правил реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.
       Аналіз наведених норм свідчить про те, що реєстрації підлягає як місце проживання, так і місце перебування особи.
       А тому, з урахуванням наведених норм, довідка від виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради від 11 січня 2020 року та договір оренди житлового приміщення від 01 вересня 2019 року, колегією суддів до уваги не приймаються.
       Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
       Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» — залишити без задоволення.
       Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2019 року — залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.
       Судді: