ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6573/20 Справа № 214/2345/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Попов В.А. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Бондар Я.М.
суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.
сторони справи :
позивач -  ОСОБА_1 
відповідач-Комунальний заклад «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №249» Криворізької міської ради, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за апеляційною скаргою  позивача ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 травня 2020 року, ухваленого суддею Поповим В.В. у м. Кривому Розі, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),-
ВСТАНОВИВ :

У квітні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №249» Криворізької міської ради про визнання порушень норми праці сторожів та стягнення оплати зверх нормової праці та незаконних утримань і скасування накладеного стягнення, який неодноразово уточнював. 
В останній редакції уточненого позову просив суд встановити річні норми підсумованого часу охорони Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №249» (далі - Відповідач) з урахуванням фінансування штатного розпису 2,87 ставки в розмірі 4380 годин на рік, стягнути з Відповідача на його користь з відрахуванням податків кошти з недоотриманої заробітної плати за наднормові чергування у сумі 17568 грн. 48 коп. та незаконно і безпідставно утримані з 01 березня 2018 року по 01 грудня 2018 року кошти у сумі 4892 грн. 51 коп., скасувати стягнення у вигляді догани за порушення трудової дисципліни як безпідставне та притягнути до адміністративної відповідальності бувшого керівника, Відповідача ОСОБА_2 за порушення Закону України «Про звернення громадян», КЗпПУ та відповідних підзаконних актів, а саме Наказів міністрів та теперішнього, ОСОБА_3 . 
В обґрунтування позову зазначив, що він у 2016 році та 2017 році працював у Відповідача сторожем тимчасово на час відпусток основних працівників, а з листопада 2017 року наказом завідуючої був прийнятий на постійну роботу сторожем на 0,95 ставки. 
У грудні 2017 року після отримання заробітної плати та табуляграми позивач помітив невідповідність між відчергованими годинами та оплатою його праці на 0,95 ставки, позаяк у листопаді 2017 року він відчергував 13 чергувань по 12 годин – 156 годин, при нормі за цей місяць 120 годин (30 діб * 12 годин : 3 сторожа). 
На фінансування згідно штатного розпису на охорону Відповідача виділено 2,85 ставки. Згідно норм керівних документів об`єкт згідно виділеного фінансування в розмірі 2,85 ставки охороняється 12 годин на добу на протязі місяця (року) трьома сторожами і кожен за працю відповідно отримує 2,85 : 3 – 0,95 ставки на місяць. 
Підсумований час на одного сторожа відповідно розраховується: 365 діб у році * 12 годин : 3 сторожа = 1460 годин на рік на одного сторожа, а на місяць 30 діб (31 доба, 28 діб) *12 годин : 3 сторожа = 120 годин на місяць (124 години на місяць, 112 годин на лютий місяць) на одного сторожа. 
Однак за 0,95 ставки керівництво Відповідача вимагало та вимагає у святкові, вихідні та неробочі дні місяця охороняти об`єкт 24 години на добу, що призводить у ці дні до 12 годин наднормової праці, яку сторожам не оплачують через ліміт виділеного фінансування. 
З метою вирішення даного питання позивач звертався до відділу освіти Саксаганського району, де керівнику Відповідача було запропоновано переглянути загальний обсяг годин, що здійснюється сторожами на охорону об`єкту, і у разі необхідності, здійснити зміни в межах фонду оплати праці та в межах однієї категорії, чого Відповідачем зроблено не було. 
Отримавши заробітну плату за березень 2018 року з табуляграми позивач довідався, що без наявних на то підстав та без його відома у нього із заробітної плати було утримано 535 грн. 04 коп., хоча за вказаний місяць згідно табеля роботи сторожів та відповідно до книги прийому та здачі чергувань сторожами позивач відчергував 126 годин 30 хвилин, при нормі згідно керівних документів – 31 день * 12 годин : 3 сторожа = 124 години.
Між тим, керівником Відповідача, ОСОБА_2 позивачеві була пред`явлена книга наказів, де в наказі було зазначено, що йому винесена догана за порушення трудової дисципліни, однак трудової дисципліни він не порушував, у зв`язку з чим вважає це заходом для подальшого звільнення.
Аналогічне відрахування із заробітної плати позивача було проведене і в травні місці 2018 року на суму 587 грн. 87 коп. Таким чином, невиконання керівником Відповідача наказу Міністерства освіти на науки України від 04.11.2010 року №1055 та наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 11.05.2004 року №105 і від 19.04.2006 року №138, КЗпПУ призвело за собою нанесення позивачеві матеріальної шкоди у вигляді недоплаченої заробітної плати за наднормові чергування за періоди: червень 2016 року – за 48 годин наднормового чергування 551 грн., липень 2016 року – за 44 годин наднормового чергування 448 грн. 79 коп., серпень 2016 року – за 8 годин наднормового чергування 88 грн. 87 коп., квітень 2017 року – за 41,5 годин наднормового чергування 1051 грн. 33 коп., травень 2017 року – за 38,5 годин наднормового чергування 928 грн., червень 2017 року – за 8 годин наднормового чергування 202 грн. 66 коп., липень 2017 року – за 24 годин наднормового чергування 586 грн. 67 коп., листопад 2017 року – за 29,5 годин наднормового чергування 747 грн. 33 коп., грудень 2017 року – за 44 годин наднормового чергування 1078 грн. 40 коп., лютий 2018 року – за 20 годин наднормового чергування 594 грн., червень 2018 року – за 29,5 годин наднормового чергування 869 грн. 47 коп., липень 2018 року – за 18,5 годин наднормового чергування 576 грн. 67 коп., вересень 2018 року – за 36 годин наднормового чергування 1061 грн. 05 коп. Таким чином, не погоджуючись з діями Відповідача позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом.
Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 травня 2020 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову до Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №249» Криворізької міської ради про визнання порушень норми праці сторожів та стягнення оплати зверх нормової праці та незаконних утримань і скасування накладеного стягнення.
В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність і необґрунтованість оскаржуваного судового рішення у зв`язку з його невідповідністю нормам матеріального та процесуального права, ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення, яким у повному обсязі задовольнити заявлені ним позовні вимоги.
При цьому, позивач вказує, що у рішенні суд покладається на колективний договір та нормативно-правові документи про прийняття норми річного облікового періоду робочого часу, але сам колективний договір не був досліджений судом через його ненадання відповідачем, а додаток до цього договору про запровадження підсумкового часу вважає підробкою. Наголошує на тому, що у рішенні суд безпідставно посилається на Методичні рекомендації щодо застосування підсумкового обліку робочого часу, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19.04.2006 №138, які мають статус рекомендаційного характеру і напроти не бере до уваги роз`яснювальні листи щодо роботи сторожів в дошкільних навчальних закладах Міністерства освіти та науки України від 24.04.2018 року №І/ІІ-4447 та Міністерства соціальної політики від 27.04.2018 року №728/0/102-18/284, які співпадають з положеннями наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 11.05.2004 року №105, який дійсно регламентує робочий час та оплату праці саме сторожів дошкільних навчальних закладів та пройшов реєстрацію в Міністерстві юстиції, отримавши статус законного акту обов`язкового до виконання. Скаржник стверджує, що судом не враховано норми статей 4 і 98 КЗпП України та наказ Міністерства праці та соціальної політики України від 11.05.2004 року №105. Зазначає, що суд не зазначив саме з яких наданих відповідачем нормативно-правових документів взята норма робочого часу для сторожа в розмірі 1993 годин на рік на одного сторожа, що покладена в розрахунок судового рішення. Позивач вказує, що штатний розпис розрахований керівництвом відповідача на охорону об`єкта по 12 годин на добу на протязі року, а це всього 250 днів на рік, об`єкт ще 115 днів на рік охороняється 24 години на добу, на, що кошти в штатному розписі не передбачені, що підтверджено відповідачем у запереченні на позов. Скаржник вважає, що суд не розглядав та не прийняв до уваги факти та доводи зазначені у відповіді на відзив позовної заявни від 29.10.2018 року за №18393 з додатком.
У відзиві на апеляційну скаргу позивача, відповідач КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №249» Криворізької міської ради, просить суд відмовити позивачу ОСОБА_1 у задоволенні його апеляційної скарги, залишивши рішення суду першої інстанції без змін. Зокрема зазначає, що доводи та міркування позивача відносно того, що суд першої інстанції начебто порушив норми матеріального і процесуального права при ухваленні рішення, не підтверджені належними засобами доказування, повністю або частково виходять за межі розгляду судом апеляційної інстанції та є необґрунтованими.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.2 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менша розміру ста мінімальних заробітних плат.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг сторін і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
Матеріалами справи і судом встановлено, що позивач у 2016 році та 2017 році працював у Відповідача сторожем тимчасово на час відпусток основних працівників, що підтверджується наступними наказами:
-наказ №13-к від 31.05.2016 року «Про прийняття на роботу» - на 0,95 ставки з 01.06.2016 року по 2-му розряду з окладом згідно штатного розпису на час відсутності основного працівника (а.с.5),
-наказ №22-к від 11.08.2016 року «Про звільнення» - з 13.08.2016 року у зв`язку з виходом на роботу основного працівника та закінченням строку трудового договору (а.с.6),
-наказ №10-к/тр від 31.03.2017 року – на 0,95 ставки з 01.04.2017 року по 24.04.2017 року по 2-му розряду з окладом згідно штатного розпису на час відсутності основного працівника (а.с.7),
-наказ №15-к/тр від 15.05.2017 року «Про звільнення» - з 22.05.2017 року у зв`язку із закінченням строку трудового договору (а.с.8),
-наказ №19к/тр від 20.06.2017 року «Про прийняття на роботу» - на 0,95 ставки з 24.06.2017 року по 18.07.2017 року по 2-му розряду з окладом згідно штатного розпису на час відсутності основного працівника (а.с.9),
-наказ №22-к/тр від 17.07.2017 року «Про звільнення» - з 18.07.2017 року у зв`язку з виходом основного працівника та закінченням строку трудового договору (а.с.10),
З 01 листопада 2017 року позивач ОСОБА_1 був прийнятий на постійну роботу сторожем по 2-му розряду на 0,95 ставки з окладом згідно штатного розпису, що підтверджено наказом №39-к/тр від 30.10.2017 року «Про прийняття на роботу» (а.с.4).
Роботу позивач виконує в умовах змінності, відповідно до графіків, що не заперечується сторонами та підтверджується відповідними доказами, що маються у матеріалах справи (а.с.23-24, 27-36, 55-59, 86-102, 105-116).
Наказом начальника Управління освіти і науки виконкому Криворізької міської ради №70 від 20.02.2018 року було створено тимчасову комісію для перевірки фактів, викладених у заяві позивача від 09.02.2018 року щодо правильності нарахування сторожам заробітної плати за відпрацьований робочий час із залученням до роботи представників відділів освіти виконкомів районних у місті рад (а.с.171-173).
Листом від 06.03.2018 року №525 начальником управління освіти і науки виконкому Криворізької міської ради було повідомлено, що за результатами роботи комісії робочий графік сторожів у КЗ «ДНЗ (ясла-садок) №249» становить п`ять днів по 12 годин, вихідні та святкові дні по 24 години. Норма тривалості робочого часу на 2018 рік при 40-годинному робочому тижні складає 1993 години, загальна річна кількість годин на 2,85 штатні одиниці сторожів (згідно штатного розпису) становить 5680,05 години (2,85 штатні одиниці * 1993 години = 5680,05 годин). Оскільки позивач працює на 0,95 ставки, то він має відпрацювати 1893 години на рік, проте за попередніми підрахунками в графіку робочого часу Відповідача для сторожів на 2018 рік розраховано, що позивач у 2018 році має відпрацювати 1884 години (а.с.163-164).
Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про повну відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , керувався положеннями статей 50,57,58,61 КЗпП України, Методичними рекомендаціями щодо застосування підсумкового обліку робочого часу затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України №138 від 19.04.2006, й виходив з того на час звернення позивача до суду та уточнень його вимог, розрахунковий період не закінчився, а підрахунок надурочних годин у разі їх наявності повинен проводитись за підсумками облікового річного періоду, з урахуванням встановленого колективним договором облікового періоду робочого часу, а не в терміни, які охопив позивач, у зв`язку із чим вимога позивача щодо стягнення на його користь недоотриманої заробітної плати за наднормові чергування за 2018 рік не можуть бути задоволенні. 
Відмовляючи позивачеві у стягненні з Відповідача на його користь незаконно і безпідставно утриманих з 01 березня 2018 року по 01 грудня 2018 року коштів у сумі 4892 грн. 51 коп., скасуванні стягнення у вигляді догани за порушення трудової дисципліни як безпідставне та притягненні до адміністративної відповідальності бувшого керівника Відповідача ОСОБА_2 за порушення Закону України «Про звернення громадян», КЗпПУ та відповідних підзаконних актів, а саме Наказів міністрів та теперішнього ОСОБА_3 , місцевий суд виходив з того, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження зазначеної частини позовних вимог, а також того, що з його заробітної плати безпідставно були утримані в зазначений період кошти на суму 4892 грн. 51 коп., оскільки наданні ним табуляграм за березень 2018 року та травень 2018 року не підтверджує факту саме безпідставного утримання коштів, а може лише підтверджувати або спростовувати факт утримання коштів, інших доказів на підтвердження зазначених вимог позивачем не надано, так само як і не надано доказів щодо безпідставного застосування до нього стягнення за порушення трудової дисципліни у вигляді догани та доказів взагалі застосування до нього стягнення у вигляді догани.
Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не погоджується із доводами позивача, викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на наступне.
За вимогами ст.ст.263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.
Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
При ухваленні рішення суд зобовязаний зясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.
Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вище нормам закону.
Відповідно до ст. 50 КЗпП України нормальна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень.
Згідно ст.57 КЗпП України час початку і закінчення щоденної роботи (зміни) передбачається правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності у відповідності з законодавством.
Відповідно до ст.58 КЗпП України при змінних роботах працівники чергуються в змінах рівномірно в порядку, встановленому правилами внутрішнього трудового розпорядку. Перехід з однієї зміни в іншу, як правило, має відбуватися через кожний робочий тиждень в години, визначені графіками змінності.
Статтею 61 КЗпП України передбачено, що на безперервно діючих підприємствах, в установах, організаціях, а також в окремих виробництвах, цехах, дільницях, відділеннях і на деяких видах робіт, де за умовами виробництва (роботи) не може бути додержана встановлена для даної категорії працівників щоденна або щотижнева тривалість робочого часу, допускається за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації запровадження підсумованого обліку робочого часу з тим, щоб тривалість робочого часу за обліковий період не перевищувала нормального числа робочих годин (статті 50 і 51).
Відповідно до п.6 Методичних рекомендацій щодо застосування підсумованого обліку робочого часу, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України №138 від 19.04.2006 року, обліковий період установлюється в колективному договорі підприємства. Він охоплює робочий час і години роботи у вихідні і святкові дні, години відпочинку. Щоденна або щотижнева тривалість робочого часу, встановлена графіком, може коливатися протягом облікового періоду, але загальна сума годин роботи за обліковий період має дорівнювати нормі робочого часу в обліковому періоді. Обліковим періодом при підсумованому обліку робочого часу, як правило, є місяць. В окремих випадках застосовуються інші облікові періоди - декада (10 календарних днів місяця), квартал, півріччя, рік тощо.
Відповідно до п.12 Методичних рекомендацій щодо застосування підсумованого обліку робочого часу, підсумований облік робочого часу кожного працівника здійснюється за табелем виходів на роботу та затвердженим графіком роботи (змінності) за обліковий період. Облік робочого часу по кожному працівнику має провадитись наростаючим підсумком з початку встановленого облікового періоду. Загальна кількість надурочних годин за обліковий період визначається як різниця між фактично відпрацьованим часом і нормою годин за цей період.
Відповідно до п.10 Методичних рекомендацій при підсумованому обліку робочого часу час, відпрацьований понад норму тривалості робочого часу за обліковий період, вважається надурочним і оплачується згідно зі ст.106 КЗпП. Оплата за всі години надурочної роботи провадиться в кінці облікового періоду. Робота понад норму робочого часу, передбаченого графіком в окремі дні, тижні, місяці облікового періоду, при збереженні норми робочого часу за обліковий період, не є надурочною роботою. Переробіток норми робочого часу, що виникає в окремі дні при підсумованому обліку, може компенсуватися додатковими днями відпочинку або відповідним зменшенням тривалості роботи в інші дні облікового періоду.
Так з наданої Відповідачем копії витягу з Колективного договору (зміни та доповнення до колективного договору на 2017-2021 роки), який підписано головою профспілкового комітету та завідувачем Відповідача, вбачається, що Колективний договір у п.5.2.13 розділу 5 було доповнено словами «запровадити підсумковий облік робочого часу для таких категорій працівників як сторожі. Обліковий період – рік» (а.с.161-162).
Таким чином, судом першої інстанції було перевірено та встановлено, що обліковий період у колективному договорі (щодо сторожів) становить один рік, тому тривалість робочого часу за обліковий період, відповідно до табелів обліку робочого часу позивача, з урахуванням наданих сторонами доказів, повинна братись за встановлений у колективному договорі період, тобто річний, а не місячний, як вважає позивач, у зв`язку із чим, висновок місцевого суду про те, що вимога позивача щодо стягнення на його користь недоотриманої заробітної плати за наднормові чергування за 2018 рік не підлягає задоволенню, колегія суддів вважає правильним і повністю з ним погоджується.
Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Доводи позивача про те, що суд не дослідив Колективний договір через його ненадання відповідачем, та його думка, що додаток до цього Договору про запровадження підсумкового часу є підробкою, колегія суддів вважає надуманими, оскільки, як правильно зазначив суд першої інстанції, позивачем належними та допустимими доказами не доведені ті обставини, на які він посилається у позові як на підставу своїх вимог, а заяв чи клопотанням про витребування доказів матеріали справи не містять. Позивачем не доведено, що витяг з Колективного договору – додаток був підроблений Відповідачем, тоді, як з цього витягу вбачається, що зміни та доповнення до Колективного договору на 2017-2021 року були схвалені загальними зборами трудового колективу 20 грудня 2017 року (Протокол №69), напис про повідомну реєстрацію змін та доповнень до Колективного договору зареєстровано виконкомом Саксаганської районної у місті ради, реєстраційний номер 120 від 21 грудня 2017 року та підписано головою виконкому Беззубченко В.В., самі зміни у п.5.2.13 розділу 5 Колективного договору підписано головою профспілкового комітету та завідувачем комунального закладу (ясла-садок №249) Криворізької міської ради і завірено печатками (а.с.161-162). 
З наказу №24-к/тр від 16.04.2018 року «Про оплату роботи сторожів за підсумком обліку робочого часу за 2017 рік» видно, що позивачеві було вирішено оплатити роботу за підсумком обліку робочого часу за період: квітень-травень 2017 року – 45,8 понаднормових годин, червень-липень 2017 року – 18 понаднормових годин, листопад-грудень 2017 року – 4,8 понаднормових годин (а.с.84-101).
Норма робочого часу визначається з розрахунку п`ятиденного робочого тижня з урахуванням скороченого робочого часу напередодні святкових і неробочих днів на одну годину. Норма тривалості робочого часу на одну ставку за рік при 40-ка годинному робочому тижні становить 1993 години, оскільки позивач працює на 0,95 ставки, то він має відпрацювати 1893 години на рік (1993 норма годин за рік * 0,95 ставки = 1893 години). 
При цьому, згідно орієнтовного обліку робочого часу для сторожів на 2018 рік КЗ «ДНЗ (ясла-садок) №249» КМР позивач має відпрацювати за 2018 рік 1884 години, що не перевищує встановлені норми тривалості робочого часу на 2018 рік при 40-годинному робочому тижні (а.с.102).
З наказу начальника Управління освіти і науки виконкому Криворізької міської ради №70 від 20.02.2018 року вбачається, що для перевірки фактів, викладених у заяві позивача від 09.02.2018 року щодо правильності нарахування сторожам заробітної плати за відпрацьований робочий час було створено тимчасову комісію із залученням до роботи представників відділів освіти виконкомів районних у місті рад (а.с.171-173).
Листом від 06.03.2018 року №525 начальником управління освіти і науки виконкому Криворізької міської ради встановлено, що за результатами роботи комісії робочий графік сторожів у КЗ «ДНЗ (ясла-садок) №249» становить п`ять днів по 12 годин, вихідні та святкові дні по 24 години. Норма тривалості робочого часу на 2018 рік при 40-годинному робочому тижні складає 1993 години, загальна річна кількість годин на 2,85 штатні одиниці сторожів (згідно штатного розпису) становить 5680,05 години (2,85 штатні одиниці * 1993 години = 5680,05 годин). Оскільки позивач працює на 0,95 ставки, то він має відпрацювати 1893 години на рік, проте за попередніми підрахунками в графіку робочого часу Відповідача для сторожів на 2018 рік розраховано, що позивач у 2018 році має відпрацювати 1884 години (а.с.163-164).
Згідно наказу Міністерства освіти і науки від 04.11.2010 року №1055 «Про затвердження Типових штатних нормативів дошкільних навчальних закладів» кількість штатних одиниць сторожів визначається відповідно до Міжгалузевих норм чисельності робітників, що обслуговують громадські будівлі, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 11.05.2004 року №105.
Відповідно до абз.5 та 6 Міжгалузевих норм чисельності робітників, що обслуговують громадські будівлі нормативи чисельності призначено для визначення оптимальної чисельності робітників, зайнятих обслуговуванням будинків управлінь та будинків конструкторських та проектних організацій за професіями: гардеробник, слюсар-сантехнік, електромонтер з обслуговування та ремонту електроустаткування, слюсар з контрольно-вимірювальних приладів та автоматики, столяр, ліфтер, сторож, прибиральник службових приміщень, двірник, робітник зеленого будівництва, робітник з комплексного обслуговування й ремонту будинків. У нормах часу наведено види робіт, які виконуються робітниками, що обслуговують громадські будівлі. Норми часу встановлено на виконання робіт одним виконавцем, наведено в людино-годинах та оформлено як нормативні карти.
Нормативи чисельності сторожів передбачені картою 3, згідно з якою кількість постів на 1 одиницю передбачає за 12-годинної тривалості охорони об`єкта на добу 2,5 чоловік. Відтак, враховуючи передбачену штатним розписом Відповідача 2,85 штатних одиниць сторожів (2,5 * 1,15 (прийнятий коефіцієнт не виходу працівників на роботу)), підсумковий облік робочого часу із обліковим періодом – рік, графік роботи позивача по 12 годин, висновок місцевого суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог є правильним.
Інші вимоги позивача про стягнення з Відповідача незаконно і безпідставно утриманих з 01 березня 2018 року по 01 грудня 2018 року коштів у сумі 4892 грн. 51 коп., скасування стягнення у вигляді догани за порушення трудової дисципліни як безпідставне та притягнення до адміністративної відповідальності бувшого керівника Відповідача ОСОБА_2 за порушення Закону України «Про звернення громадян», КЗпПУ та відповідних підзаконних актів, а саме Наказів міністрів та теперішнього ОСОБА_3 , були предметом розгляду судом першої інстанції, що відображено в судовому рішенні.
Висновок суду першої інстанції про те, що наведені вище позивні вимоги не доведені позивачем належними та допустимими доказами, колегія суддів вважає вірним, оскільки, як правильно зазначив суд надання табуляграм за березень 2018 року та травень 2018 року не підтверджує факту саме безпідставного утримання коштів, а може лише підтверджувати або спростовувати факт утримання коштів, інших доказів на підтвердження зазначених вимог позивачем надано не надано, як не надано доказів щодо безпідставного застосування до нього стягнення за порушення трудової дисципліни у вигляді догани та доказів взагалі застосування до нього стягнення у вигляді догани.
Доводи позивача, що суд не розглядав та не прийняв до уваги факти та доводи зазначені у відповіді на відзив позовної заявни від 29.10.2018 року за №18393 з додатком, де він наголошував на не дотриманні Відповідачем штатного розпису, навмисне введення суд в оману, що результати перевірки комісією є банальною відпискою на подану ним вимогу, а сама перевірка – фіктивною, колегія суддів не сприймає, оскільки вони позивачем не доведені, а його оціночні судження щодо фіктивності перевірки та банальної відписки щодо її результатів не заслуговують на увагу, оскільки проведеною перевіркою було встановлено, що робочий графік сторожів у КЗ «ДНЗ (ясла-садок) №249» становить п`ять днів по 12 годин, вихідні та святкові дні по 24 години. Норма тривалості робочого часу на 2018 рік при 40-годинному робочому тижні складає 1993 години, загальна річна кількість годин на 2,85 штатні одиниці сторожів (згідно штатного розпису) становить 5680,05 години (2,85 штатні одиниці * 1993 години = 5680,05 годин).
Доводи скаржника про те, що суд не зазначив з яких саме наданих відповідачем нормативно-правових документів взята норма робочого часу для сторожа в розмірі 1993 годин на рік на одного сторожа, що покладена в розрахунок судового рішення, колегія суддів відхиляє, оскільки, як зазначалось вище, створеною тимчасовою комісією із залученням до роботи представників відділів освіти виконкомів районних у місті рад під час перевірки фактів, викладених у заяві ОСОБА_4 від 09.02.2018 року щодо правильності нарахування сторожам заробітної плати за відпрацьований робочий час була визначена норма тривалості робочого часу на 2018 рік при 40-годинному робочому тижні, яка складає 1993 години, загальна річна кількість годин на 2,85 штатні одиниці сторожів (згідно штатного розпису) становить 5680,05 години (2,85 штатні одиниці * 1993 години = 5680,05 годин), що підтверджено листом начальника управління освіти і науки виконкому Криворізької міської ради від 06.03.2018 року №525 (а.с.163-164). 
З огляду на вищезазначене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у зв`язку з їх недоведеністю, а доводи позивача в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення, є необґрунтованими та фактично зводяться до переоцінки доказів, а також незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 травня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст судового рішення складено 02 вересня 2020 року.

Головуючий:
Судді: