ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року	Львів	Справа № 607/25486/19 пров. № А/857/2714/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі: 
          головуючого судді Довгополова О.М., 
          суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,
з участю секретаря судового засідання Гавгун С.Р., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови, - 
суддя (судді) в суді першої інстанції – Сливка Л.М., 
час ухвалення рішення – не вказано, 
місце ухвалення рішення – м. Тернопіль,
дата складання повного тексту рішення – 31.01.2020 року, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 27.08.2019 року серії ТЕ № 002735. 
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 січня 2020 року у задоволенні позову відмовлено. 
Рішення мотивоване тим, що спірна постанова винесена з дотриманням вимог закону і підстави для її скасування відсутні, а тому суд дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без задоволення. 
Рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач. Вважає, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд неповно з`ясував обставини, що мали значення для вирішення справи і висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить скасувати рішення та закрити провадження у справі.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що на вулиці Старий ринок, 1 у м. Тернополі відсутній заборонний знак 3.34 «Зупинка заборонена». Наведене підтверджується наданим на його запит листом Управління патрульної поліції в Тернопільській області від 15.01.2020 року, в якому зазначено, що Управління 19.09.2019 року погодило робочий проект «Схема організації дорожнього руху на капітальний ремонт – благоустрій території ПрАТ «Тернопіль-готель» за адресою: вул. Замкова, 14 м. Тернопіль, на якому передбачено вказаний дорожній знак. Також у цьому листі йому було рекомендовано звернутись до Відділу технічного нагляду Тернопільської міської ради як балансоутримувача вулично-дорожньої мережі для отримання інформації щодо встановлення цього знака в період 24-26.08.2019 року. Отже, встановлення даного знака було погоджене вже після винесення оскарженої постанови. Крім того, цей знак діє на сторону дороги по вул. Замковій, на якій він розміщений, а не по вул. Старий ринок. Також позивач вказує, що у вказаний в постанові час автомобілем керував не він, а інша особа, яка використовувала автомобіль як таксі, що підтверджується наданим цією особою протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу від 20.11.2018 року. 
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому виклав свої заперечення, вважає вимоги та доводи апеляційної скарги безпідставними, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. 
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Як встановив суд, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) від 27.08.2019 року серії ТЕ № 002735, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність зазначеної постанови, зважаючи на таке. 
Як встановлено із змісту оскарженої постанови, складеної відносно ОСОБА_1 , 25.08.2019 року о 15 год. 48 хв. на транспортному засобі марки «Citroen Berlingo», реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Старий ринок, 1 у м. Тернополі водій здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив вимоги п. 8.4в Правил дорожнього руху України. 
ОСОБА_1 є власником вказаного автомобіля, що не заперечують сторони у справі. 
Частиною 1 ст. 122 КУпАП визначено, що порушення вимог зупинки є адміністративним правопорушенням, яке тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів. 
Відповідно до п. 2.3б «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі – ПДР), для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. 
Розділом 33 ПДР встановлено, що дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Також визначено, що зона дії знаку 3.34 – від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, – до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. 
Згідно з п. 8.4в ПДР заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі. 
Відповідно до ч. 1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. 
Згідно з приміткою до ст. 14-2 КУпАП режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу. 
Положеннями ч. 1 ст. 268 та ч. 1 ст. 280 КУпАП передбачено, що особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 – 279-4 цього Кодексу. 
Відповідно до ч. ч. 1, 3, 5 ст. 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині 1 ст. 14-2 цього Кодексу. Якщо адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, частиною 1 ст. 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині 1 ст. 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення). Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Згідно з ч. 3 ст. 14-2 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу. 
Зважаючи на правове регулювання, встановлене наведеними нормами КУпАП, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що згідно з даними нормами адміністративну відповідальність за порушення правил зупинки транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа, а саме фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб, а не водій, який безпосередньо керував ним в момент вияснення порушення, на що безпідставно посилається позивач. 
Як встановив суд, власником автомобіля марки «Citroen Berlingo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 , чого не заперечують сторони у справі, отже, як правильно вказав суд першої інстанції, у спірному випадку саме позивач є відповідальною особою в розумінні ст. 14-2 КУпАП і повинен нести адміністративну відповідальність за спірне правопорушення. Також суд обґрунтовано відхилив доводи позивача про те, що при винесенні оскаржуваної постанови інспектор не встановив хто саме керував автомобілем, оскільки згідно з описаними нормами КУпАП такий обов`язок у інспектора з паркування відсутній. 
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів також вважає безпідставними і не бере до уваги доводи позивача про те, що у вказаний в постанові час автомобілем керував не він, а інша особа, яка використовувала автомобіль як таксі, що підтверджується наданим цією особою протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу від 20.11.2018 року, копію якого позивач долучив до апеляційної скарги. 
При цьому, як також правильно вказав суд першої інстанції, процедура та підстави звільнення відповідальної особи від адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки, чітко визначені ч. 1 ст. 279-3 КУпАП, відповідно до якої відповідальна особа, зазначена у частині 1 ст. 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу. 
Однак ОСОБА_1 не надав суду будь-яких належних доказів того, що у вказаний в оскаржуваній постанові час автомобілем керував не він, а інша особа, а також взагалі не надав жодної інформації хто саме є цією особою (особові дані) та на якій підставі вона користувалась транспортних засобом. 
Також суду не надано відомостей та доказів того, що з моменту вчинення правопорушення, викладеного у спірній постанові – 25.08.2019 року, будь-хто звертався до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання факту вчинення зазначеного адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності із наданням документу про сплату відповідного штрафу. 
За таких обставин є правильним висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки з підстав вчинення цього порушення іншою особою. 
Крім того, суд першої інстанції правильно вказав, що розгляд спірної справи про адміністративне правопорушення за відсутності позивача не є порушенням вимог законодавства та його прав, оскільки така процедура безпосередньо встановлена ч. 1 ст. 268 та ч. 5 ст. 279-1 КУпАП. 
Щодо доведеності самого факту вчинення спірного адміністративного правопорушення, колегія суддів зазначає таке. 
Відповідно до змісту описаних вище норм ст. ст. 14-2, 279-1 КУпАП наявність адміністративного правопорушення – порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів фіксується в режимі фотозйомки (відеозапису) за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах. 
В оскаржуваній постанові є посилання на загальнодоступний веб-сайт в мережі Інтернет – https://rada.te.ua/. На вказаному сайті у відповідній рубриці за необхідними параметрами (серія та номер постанови, реєстраційний номер транспортного засобу) розміщується інформація, визначена приміткою до ст. 14-2 КУпАП. Зокрема, там наявні фотоматеріали, видрукувані версії яких є в матеріалах справи. Так, на фото зображено автомобіль марки «Citroen Berlingo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який припаркований в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» (знак та дані, які дозволяють ідентифікувати автомобіль видно чітко). Розташування автомобіля саме у тому місці, де зроблено фото, підтверджується відомостями про його географічні координати (геолокацією). 
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. 
Щодо доводів позивача про те, що його автомобіль використовувався як таксі іншою особо, колегія суддів зазначає також таке.
Розділом 33 ПДР справді передбачено, що дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» не поширює дію на таксі при здійсненні посадки або висадки пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). 
Однак, як вбачається із описаних вище фотоматеріалів, на автомобілі марки «Citroen Berlingo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , були відсутні будь-які засоби чи позначки, які б давали можливість ідентифікувати, що цей автомобіль використовується як таксі. Також колегія суддів враховує, що на фото автомобіль зафіксований без водія та пасажирів, хоч часовий інтервал між фотофіксацією передньої і задньої частин автомобіля становив майже 4 хвилини, чим підтверджується те, що в цей час посадка чи висадка пасажирів таксі (розвантаження чи завантаження вантажу) не здійснювалась. 
Щодо доводів позивача про те, що на вулиці Старий ринок, 1 у м. Тернополі відсутній заборонний знак 3.34 «Зупинка заборонена», колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про їх безпідставність, оскільки у цьому питанні має значення не де (на якій вулиці) встановлений знак, а визначальним є те, чи поширюється його дія на місце, в межах якого допущено зупинку транспортного засобу. Як правильно вказав суд, описаними вище фотоматеріалами та даними географічних координат однозначно встановлено, що автомобіль ОСОБА_1 був припаркований в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена», а на якій вулиці такий знак встановлено не має жодного правового значення. 
Наведене узгоджується з нормами Національного стандарту України «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» (ДСТУ 4100-2014), який поширюється на дорожні знаки, призначені для інформування учасників дорожнього руху щодо умов і режимів руху на автомобільних дорогах і вулицях згідно з Правилами дорожнього руху, а також правила їх застосування на всіх дорогах, що експлуатують та будують. 
Так, згідно з п. 10.5.29 ДСТУ 4100-2014 знак 3.34 «Зупинку заборонено» потрібно застосовувати, щоб заборонити зупинки транспортних засобів, і його встановлюють з того боку дороги, на якому вводять заборону. 
А згідно з п. 3.43 розділу 33 ПДР України зона дії знаків 3.1-3.15, 3.19-3.21, 3.25, 3.27, 3.29, 3.33-3.37 поширюється від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть. 
Посилання ОСОБА_1 на інформацію, вказану у зазначеному вище листі Управління патрульної поліції в Тернопільській області від 15.01.2020 року № 13з/41/33/01-2020, колегія суддів відхиляє, зважаючи на таке. 
В даному листі зазначено, зокрема, що Управління 19.09.2019 року погодило робочий проект «Схема організації дорожнього руху на капітальний ремонт – благоустрій території ПрАТ «Тернопіль-готель» за адресою: вул. Замкова, 14 м. Тернопіль, на якому передбачено вказаний дорожній знак, а також рекомендовано позивачу звернутись до Відділу технічного нагляду Тернопільської міської ради як балансоутримувача вулично-дорожньої мережі для отримання інформації щодо встановлення цього знака. 
Однак з цього листа можливо встановити лише факт погодження 19.09.2019 року зазначеної схеми, що було пов`язано із капітальним ремонтом – благоустроєм території ПрАТ «Тернопіль-готель». Проте це не свідчить, що розміщення відповідного знака не було встановлено та погоджено у встановленому порядку раніше, зокрема, в межах іншої схеми організації дорожнього руху. 
Водночас, позивач не звертався до Тернопільської міської ради чи відповідного структурного підрозділу, до повноважень якого належить організація дорожнього руху на території м. Тернополя, хоча відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про дорожній рух» організація дорожнього руху на автомобільних дорогах, що перебувають у власності територіальних громад, здійснюється саме спеціалізованими службами, що створюються органами місцевого самоврядування. 
Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення від 27.08.2019 року серії ТЕ № 002735 є правомірно, а тому відсутні підстави для її скасування. 
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 272, 286, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд – 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 січня 2020 року у справі № 607/25486/19 залишити без змін. 
 Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. 
Головуючий суддя	 	О. М. Довгополов 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. В. Святецький  	
Повне судове рішення складено 03.07.2020 року