ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2020 року                                                                            м. Херсон
номер справи: № 766/2724/20
номер провадження: 22-ц/819/1105/20
Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,
суддів:                                          Базіль Л.В.,
Семиженка Г.В.
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , від імені якої діє   ОСОБА_2  на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області, в складі судді Зуб І.Ю., від 17 червня 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2020 року  ОСОБА_1  звернулась до суду з позовом про стягнення з  ОСОБА_3 на її користь аліментів на дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх доходів боржника щомісячно, але неменше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Провадження у справі відкрито 30 березня 2020 року.
17 червня 2020 року ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_3 про стягнення аліментів передано для розгляду за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя (69071, м. Запоріжжя, вул. Чарівна 117 "а").
Постановляючи ухвалу про направлення справи за підсудністю, суд першої інстанції враховував факт відсутності реєстрації місця перебування або проживання в м. Херсоні позивача, взяв до уваги факт реєстрації місця проживання позивача та відповідача на території м. Запоріжжя, та дійшов висновку, що дана справа не підсудна Херсонському міському суду Херсонської області й такий розгляд приведе до порушень правил підсудності в той час справа повинна бути розглянута належним судом.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, представник позивача  ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та направити справу до Херсонського міського суду Херсонської області для продовження розгляду.
Зазначає, що позовну заяву було подано до Херсонського міського суду Херсонської області з дотриманням правил підсудності у порядку частин 1 та 9 статті 28 ЦПК України. На думку апелянта, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, оскільки дана справа вже була прийнята до його провадження з дотриманням правил підсудності, а підстави для передачі справи до іншого суду відсутні.
Сторони не скористалися своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в  пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40  частини першої статті 353 цього Кодексу в тому числі й щодо передачі справи на розгляд іншого суду, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Згідно частини тринадцятої  статті 7 ЦПК України  розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, та її відповідність нормам процесуального права, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Аналіз матеріалів справи свідчить, що у лютому 2020 року  ОСОБА_1  звернулась з позовом до ОСОБА_3  про стягнення аліментів до Херсонського міського суду Херсонської області - за місцем проживання сторін, зазначивши в позовній заяві, як своєю адресою так і адресою відповідача – АДРЕСА_1 .
Частиною першою статті 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Разом з цим, за положеннями частини 1 статті 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.
30 березня 2020 року ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області у вказаній справі відкрито провадження.
В ході розгляду справи, за низкою запитів судом першої інстанції було встановлено, що факт зареєстрованого проживання чи перебування на території м. Херсону сторін не підтвердився, в свою ж чергу місце проживання як позивача так і відповідача зареєстроване на території м. Запоріжжя.
Реєстрація місця проживання чи перебування фізичних осіб в Україні регулюється Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Порядком реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 листопада 2012 року № 1077 (далі - Порядок).
Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Згідно з пунктом 1.2 Порядку реєстрація місця проживання чи перебування особи - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Відомості про місце проживання та місце перебування особи вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, які в розумінні статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є документами що підтверджують місце реєстрації чи перебування фізичної особи.
Доводи апеляційної скарги про те, що позивач  ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджено довідкою від 20.04.2020 року, яка посвідчена печаткою сервісного кооперативу «Оскар» і долучена та підшита до матеріалів справи, а отже на підставі ч.1 ст. 28 ЦПК України справа підсудна саме Херсонському міському суду Херсонської області, є безпідставними, зважаючи на те, що частина перша статті 28 ЦПК України пов`язує право на звернення позивача з позовом про стягнення аліментів за місцем свого проживання або місцезнаходженням саме за умови реєстрації, що в установленому законом порядку позивачем не вчинено.
Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу (частина дев`ята статті 187 ЦПК України).
Враховуючи, що судом першої інстанції було встановлено, що справа йому не підсудна у зв`язку з зареєстрованим місцем проживання як позивача так і відповідача на території м. Запоріжжя та відсутністю підтверджених даних щодо зареєстрованого місце проживання чи зареєстрованого місце перебування позивача чи відповідача на території м. Херсона, судом першої інстанції правильно передано справу для розгляду за підсудністю до суду м. Запоріжжя, з дотриманням норм процесуального права, щодо визначення територіальної підсудності.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять достатніх обґрунтувань, що могло б стати підставою для скасування ухвали і постановлення нової.
Так, колегія суддів не приймає до уваги, як юридично неспроможні зазначені в апеляційній скарзі твердження, про те що в силу ч.2 ст.31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, оскільки як встановлено судом першої інстанції і як зазначено вище справу було відкрито з порушенням правил підсудності за некоректно наданою інформацією позивачем щодо місця проживання сторін, тож справа була підсудною іншому суду з моменту подання позову, а не стала такою в процесі її розгляду. 
Отже, посилання представника позивача на норми частини 2 статті 31 ЦПК України, як на підставу для скасування оскаржуваної ухвали, є необґрунтованими, а тлумачення цієї статті - хибним.
Відповідно до положень статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанцій без змін.
На підставі викладеного, керуючись статтями 367, п.1 ч.1 ст. 374, 375, 382 ЦПК України, Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ ЦПК України
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , від імені якої діє  ОСОБА_2  залишити без задоволення.
Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 17 червня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови виготовлено 30 липня 2020 року 

Головуючий І.В. Вейтас

Судді: Л.В. Базіль 

Г.В. Семиженко