Дата документу 23.06.2020 Справа № 2-1849/11

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний №2-1849/11        Головуючий у 1 інстанції: Мінгазов Р.В.
Провадження № 22-ц/807/2195/20        Суддя-доповідач: Дашковська А.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«23» червня 2020 року        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого:        Дашковської А.В.,
суддів:        Кримської О.М.,
       Кочеткової І.В.,
секретар:        Волчанова І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 26 вересня 2019 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» про заміну стягувача правонаступником, заінтересовані особи: стягувач Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 22 травня 2012 року позов ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором №0249/07/07-N від 07 листопада 2007 року у розмірі 3 552 913,79 грн., що еквівалентно 444 909,50 доларів США.

В липні 2019 року ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» звернулось до суду із заявою про заміну стягувача правонаступником, в якій просило замінити стягувача у справі № 2-1849/11 з ПАТ «Банк Форум» на ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА».
В обґрунтування заяви зазначило, що 26 березня 2019 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 0002/19/5, відповідно до якого ПАТ «Банк Форум» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА», а ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» набуло право вимоги за договором кредиту № 0249/07/07-N.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 26 вересня 2019 року замінено стягувача ПАТ «Банк Форум» правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА».

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що до матеріалів справи не долучено підтвердження отримання коштів за відступлення прав вимоги, заборгованість, визначена в договорі, є завищеною, ЇЇ не було належним чином повідомлено про розгляд справи, та просила скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що відповідно до рішення загальних зборів учасників ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» змінило найменування на ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», чинним законодавством проголошується презумпція правомірності правочину, розмір заборгованості за договором відступлення права вимоги менший ніж стягнута заборгованість.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи ухвалу про залучення до участі у справі в якості правонаступника стягувача ПАТ «Банк Форум» - ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА», суд першої інстанції виходив з того, що перехід права вимоги підтверджується договором №0002/19/5 від 26 березня 2019 року.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 22 травня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 30 січня 2013 року, позов ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором №0249/07/07-N від 07 листопада 2007 року у розмірі 3 552 913,79 грн., що еквівалентно 444 909,50 доларів США. Крім того, було стягнуто 1700 грн. сплаченого державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи (т. 1, а.с.177, 248-249).

Після набрання рішення суду законної сили Запорізьким районним судом Запорізької області було видано виконавчий лист по справі № 317/832/13-ц, пр. 2-п/317/9/2013 (т. 1, а.с.259).

Згідно з договором про відступлення прав вимоги № 0002/19/5 від 26.03.2019 року ПАТ «Банк Форум» відступив ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» права вимоги, а новий кредитор набув права вимоги банку до позичальників, заставодавців, іпотекодавців та поручителів, зазначених у Додатку № 1, Додатку № 1.1, Додатку № 1.2 та Акту № 1 приймання передачі документації до цього договору (т. 2, а.с.13-18).
Згідно з реєстру договорів, права вимоги за якими відступається, та боржників за такими договорами (Додаток № 1) до ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 0249/07/07-N від 07 листопада 2007 року (т.2, а.с.10-12).

Згідно із частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 цього Кодексу).

За змістом статті 512 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10 (провадження № 61-12076св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії виконання судового рішення.

Задовольняючи заяву ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції правильно виходив із того, що ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» набуло всіх прав кредитора ПАТ « Банк Форум», у тому числі на отримання виконання зобов`язань за кредитним договором № 0249/07/07-N від 07 листопада 2007 року, а тому звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає вимогам статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 370 ЦПК України якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави. Суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

З матеріалів справи вбачається, що листопаді 2019 року ОСОБА_2 звертався до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 26 вересня 2019 року, в якій також посилався на те, що до матеріалів справи не долучено підтвердження отримання коштів за відступлення прав вимоги, борг, визначений в договорі, є завищеним, справа розглянута за його відсутності.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 24 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 26 вересня 2019 року залишено без змін.

З огляду на зазначене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає розгляду лише в межах її доводів щодо неналежного повідомлення про розгляд справи.

В обґрунтування вказаних доводів ОСОБА_1 посилалась на те, що згідно з Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 25 жовтня 2018 року вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проте на зазначену адресу судом першої інстанції процесуальні документи не направлялись.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та її представник були повідомлені про розгляд в суді першої інстанції позовної заяви ПАТ «Банк Форум», про що свідчать заява ОСОБА_1 від 27 липня 2010 року про розгляд справи за її відсутності та відсутності її представника, заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 про розгляд справи без його участі (т. 1 а.с. 51, 78).

Окрім того, 12 липня 2011 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 25 травня 2011 року.

При зверненні до суду із заявою від 27 липня 2010 року про розгляд справи за її відсутності, заявою від 12 липня 2011 року про перегляд заочного рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 25 травня 2011 року  ОСОБА_1 в якості адреси місця проживання зазначала: АДРЕСА_2 . 

На вказану адресу судом першої інстанції направлялись процесуальні документи. 

Також, після прийняття до розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 25 травня 2011 року суд першої інстанції з метою з`ясування адреси місця реєстрації ОСОБА_1 04 серпня 2011 року направив відповідний запит до адресно-довідкового бюро (т. 1 а.с. 122). 

Згідно з відповіддю адресно-довідкового сектору ВПРФО ГУМВС в Запорізькій області від 19 серпня 2011 року ОСОБА_1 зареєстрована за вказаною у запиті адресою:  АДРЕСА_2  (т. 1 а.с. 123).

Згідно з наданим представником ОСОБА_1 . Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 25 жовтня 2018 року, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 12 червня 2012 року (т. 2 а.с. 204).

За приписами ч. 1 ст. 77 ЦПК України в редакції станом на 12 червня 2012 року сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Аналогічні положення містить ч. 1 ст. 131 ЦПК України в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, згідно з якою учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. 

В порушення вказаних вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України в редакції станом на 12 червня 2012 року, ч.ч. 1,3 ст. 131 ЦПК України в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, ОСОБА_1 , будучі повідомленою про розгляд справи в суді першої інстанції, не надала до суду відомості про зміну реєстрації свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Зазначений Витяг з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 25 жовтня 2018 року був наданий представником ОСОБА_1 ОСОБА_4 лише 28 квітня 2020 року, тобто через майже вісім років після зміни ОСОБА_1 реєстрації місця проживання.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

З огляду на відсутність заяви ОСОБА_1 про зміну місця проживання судова повістка про розгляд справи 26 вересня 2019 року (т. 2 а.с. 43а) була надіслана на останню відому судові адресу, а тому у відповідності до приписів ст. 131 ЦПК України в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, вважається доставленою. 

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Отже, суд першої інстанції міг розглядати дану справу, оскільки ОСОБА_1 не повідомила про причини неявки. Крім того, неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не має, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 26 вересня 2019 року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст постанови складений 26 червня 2020 року.

Головуючий        А.В. Дашковська 

Судді:         О.М. Кримська 

       І.В. Кочеткова