ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 м.Рівне, вул.Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2020 року                                                                                     Справа № 906/12/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Розізнана І.В. ,  суддя Мельник О.В. 

секретар судового засідання Новосельська О.В.

представники учасників справи:
позивача-                   Ситник С.Г.;  
відповідача-               Вірьовкін О.І.,
  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з господарським судом Житомирської області апеляційну скаргу Відповідача-Товариства з обмеженою відповідальністю «Север-сталь конструкція» на рішення господарського суду Житомирської області від 15.05.2020, повний текст якого складено 25.05.2020, у справі №906/12/20 (суддя Кудряшова Ю.В.) 

за позовом        Товариства з обмеженою відповідальністю «Ерідон Буд» 
   с.Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського р-ну Київської обл.   
до                         Товариства з обмеженою відповідальністю «Север-сталь конструкція» 
   м.Житомир
про стягнення 1 622 674 грн. 13 коп. основного боргу, річних та інфляційних,-

У грудні 2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Ерідон Буд» звернулось до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Север-сталь конструкція» 1  589  761 грн. 94 коп. заборгованості, 11  261 грн. 84 коп. інфляційних втрат, 21  650 грн. 35 коп. -3% річних. В обґрунтування вимог По-зивач зазначає, що Відповідач не повернув 1 589  761 грн. 94 коп. попередньої оплати+на підставі договору поставки №14/11/2018 від 14.11.2018.(арк.справи 1-5).
Рішенням господарського суду Житомирської області від 15.05.2020 у справі №906/12/20 задоволено позов ТзОВ «Ерідон Буд» до ТзОВ «Север-сталь конструкція» та присуджено до стяг-нення 1 622 674 грн. 13 коп. основного боргу, інфляційних втрат та річних. Рішення обґрунтоване тим, що Відповідач взяв на себе зобов`язання в разі неукладення договору поставки метало-конструкцій за ціною 37 850 грн., повернути до 31.07.2019 грошові кошти в сумі 1 915  699 грн. 64 коп. З огляду на прострочення виконання зобов`язання нарахування 11 261 грн. 84 коп. інфляцій-них втрат, 21 650 грн. 35 коп. -3% річних є підставними.(арк.справи 140-142).
Не погоджуючись із рішенням, Відповідач подав скаргу до Північно-західного апеляцій-ного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Житомирської області від 15.05.2020 у даній справі та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.(арк.справи 148-151).
Обґрунтовуючи скаргу Відповідач зазначає, що господарський суд першої інстанції непов-но з`ясував всі обставини справи, прийнявши рішення з порушенням норм матеріального права. На думку Скаржника, суд безпідставно не прийняв до уваги, що отримавши згоду Відповідача ук-ласти договір – Позивач відмовився укладати договір пославшись на те, що пропозиція Відповідача в частині вартості є більшою ніж іншого учасника тендера. Сторони уклали 23.08.2019 договір поставки. На виконання даного договору Відповідач здійснив поставку, а оплата здійснена 11.12. 2019 шляхом зарахування частково боргу за отриману попередньо оплату згідно умов додаткової угоди №1 від 14.03.2019 до договору поставки. Тобто, дії Позивача та Відповідача свідчать, що сторони і надалі (після 01.07.2019) дотримуються умов додаткової угоди і відповідно відсутній предмет спору. Позивач не надав жодного належного доказу того, що він вправі вимагати повер-нення попередньої оплати згідно договору поставки №14/11/2018 від 14.11.2018 чи набув право стягнення коштів з Відповідача, оскільки його вимога про повернення коштів залишена останнім без виконання. Отже, у суду першої інстанції не було підстав для задоволення позову оскільки сторони погодили порядок повернення коштів і його дотримуються.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.07.2020 відкрито провадження за скаргою Відповідача.(арк.справи 168).
18.08.2020 поштою надійшов відзив Позивача, у якому він заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції – без змін.(арк.справи 171-173).
У судовому засіданні апеляційної інстанції 08.09.2020 представник Відповідача підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі та надав пояснення. Представник Позивача заперечив проти задоволення скарги Відповідача та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інс-танції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з матеріалів справи, ТзОВ «Ерідон Буд»-покупець та ТзОВ «Север-сталь конс-трукція»-постачальник уклали договору поставки №14/11/2018 від 14.11.2018 (надалі в тексті – Договір), відповідно до пункту 1.1 якого в порядку та умовах, визначених цим договором, пос-тачальник зобов`язується передати у власність покупця товар, вказаний у специфікаціях, які є не-від`ємною частиною цього договору (товар), а покупець в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов`язується прийняти й оплатити його в повному обсязі.(арк.справи 9-12).                                                                                              
Пунктом 1.2 Договору встановлено, що асортимент, одиниці виміру та ціна товару визнача-ються сторонами в специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно з п.3.1 та п.3.4 – ціна товару та порядок оплати товару здійснюється згідно специ-фікацій до цього Договору.
Відповідно до п.7.1 Договору, додаткові угоди та додатки до цього Договору є його невід’-ємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками.
Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та скріплення їх печатками і діє до 31.12.2019 включно. У випадку, якщо не пізніше, ніж за 30 календарних днів з дати закін-чення Договору жодна із сторін письмово не повідомить іншу сторону про бажання припинити дію цього договору, дія договору автоматично продовжується на кожен наступний календарний рік на тих самих умовах.(п.8.7 Договору).
Покупець має право достроково припинити Договір у випадку невиконання та/або не на-лежного виконання постачальником своїх обов`язків. В такому випадку Договір вважається при-пиненим з дати отримання постачальникам повідомлення покупця про припинення Договору та не потребує підписання будь-яких додаткових угод.(п.8.4 Договору).
Договір підписаний директорами та скріплений відтисками печаток сторін.(арк.справи 12).
Як вбачається з матеріалів справи 14.11.2018 сторони уклали до Договору Додаток №1 – Специфікацію відповідно до якої вартість товару згідно становить 5 176  896 грн. 45 коп. в т.ч. ПДВ 20%. Оплата товару здійснюється покупцем шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника відповідно до рахунку-фактури та цієї специфікації наступним чином: - попередня оплата в розмірі 70% вартості товару згідно цієї специфікації на підставі рахунку-фак-тури, виданого постачальником, здійснюється протягом 10 (десяти) робочих днів з дати підписан-ня цієї специфікації та отримання рахунку-фактури покупцем; - остаточний розрахунок в розмірі 30% вартості товару згідно цієї специфікації здійснюється покупцем протягом 5 робочих днів після поставки кожної партії товару. Пунктами 5 і 6 Специфікації визначено, що поставка товару здійснюється протягом 48 робочих днів з дня здійснення позивачем попередньої оплати у розмірі 70% вартості товару згідно специфікації, що становить 3 623  827 грн. 52 коп.(арк.справи 12-зво-рот).
З матеріалів справи вбачається, що платіжним дорученням №7185 від 06.12.2018 Позивач перерахував Відповідачу 3 623  827 грн. 52 коп.(арк.справи 74).
Матеріали справи не містять доказів поставки Відповідачем товару в строк до 15.02.2019.
Крім того, 14.03.2019 Позивач направив на адресу Відповідача претензію вих.№128 від 11.03.2019 у якій повідомив, що у зв`язку з простроченням поставки товару вимагає повернути аванс у сумі 3 623  827 грн. 52 коп. та бажає достроково припинити дію Договору.(арк.справи 56-62).
14.03.2019 сторони уклали Додаткову угоду №1 (арк.справи 13), якою виклали Специфіка-цію в новій редакції: « 2. Сторони підтверджують, що у зв`язку зі зменшенням вартості товару, що постачається відповідно до специфікації в новій редакції, порівняно з вартістю товару, який пови-нен був поставлятися відповідно до специфікації в попередній редакції, аванс у розмірі 3 623  827 грн. 52 коп. в т.ч. ПДВ 20%, сплачений покупцем постачальнику відповідно до умов специфікації в попередній редакції, повертається постачальником покупцеві в наступному порядку: 2.1. 1 708  127 грн. 88 коп. в т.ч. ПДВ 20%, зараховується в якості оплати покупцем товару відповідно до специфікації в новій редакції. 2.2. Різниця між сумою авансу, сплаченого покупцем відповідно до специфікації в попередній редакції, і вартістю товару відповідно до специфікації в новій редакції, а саме 1 915  699 грн. 64 коп. в т.ч. ПДВ 20%, повертається постачальником покупцеві наступним чином: 2.2.1. У випадку укладення між сторонами до 01.07.2019 договору поставки металоконст-рукцій за ціною 37 850 грн., в т.ч. ПДВ 20%, за 1 т. металоконструкцій сума 1 915  699 грн. 64 коп. в т.ч. ПДВ 20%, зараховується в якості оплати металоконструкцій за таким договором поставки. 2.2.2. У випадку, якщо до 01.07.2019 між сторонами не буде укладено договору поставки, перед-баченого пп.2.2.1 цієї Додаткової угоди – постачальник повертає покупцеві 1 915  699 грн. 64 коп. в т.ч. ПДВ 20%, до 31.07.2019.»
Всі інші умови Договору, не змінені додатковою угодою №1, залишені чинними. Згідно п.3 Додаткової угоди 31 остання вступає в силу з дати її підписання уповноваженими представниками сторін. З дати підписання цієї Додаткової угоди Сспецифікація до Договору в попередній редакції є такою, що втратила чинність.(п.4 Додаткової угоди №1).
Матеріали справи не містять доказів укладення договору, обумовленого в п.п.2.2.1 Додатко-вої угоди №1 від 14.03.2019 в строк до 01.07.2019, крім того, сторони не заперечують відсутності існування такого Договору.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання специфікації від 14.03.2019, товар постав-лено на суму 1 715  040 грн. 80 коп., тобто на 6  912 грн. 92 коп. більше, про що вказано Позивачем.
З метою врегулювання спору Позивач направляв Відповідачу претензії за вих.№400 від 05.08.2019 та за вих.№588 від 12.11.2019 з вимогою повернути суму попередньої оплату, які зали-шенні Відповідачем без відповіді та без задоволення.(арк.справи 14, 68-73).
Матеріали справи свідчать, що надалі сторони уклали:
- договір підряду №31-07-19 від 31.07.2019, ціна якого 55  000 грн.(арк.справи 43-45). 
- договір на виготовлення металоконструкцій №23/08/2019 від 23.08.2019 (далі - Договір №23/08/2019), ціна якого 319  024 грн. 78 грн. в т.ч. ПДВ 20% - 53  170 грн. 80 коп.(арк.справи 40-42).
Сторони у своїх поясненнях не заперечували, що 17.12.2019 Позивачем та Відповідачем погоджено проведення взаємозаліку за Договором №14/11/2018 та Договором №23/08/2019. Таким чином, станом на 17.12.2019 заборгованість відповідача перед позивачем за Договором №14/11/ 2018 становить 1 589  761 грн. 94 коп.

Вважаючи, що неповерненням попередньої оплати порушено його право, ТзОВ «Ерідон Буд» звернулось до суду із позовом про стягнення з ТзОВ «Север-сталь конструкція» 1 589 761 грн. 94 коп. основного боргу, 11 261 грн. 84 коп. інфляційних, 21 650 грн. 35 коп. -3% річних.
Як вже зазначалось, рішенням від 15.05.2020 господарський суд Житомирської області за-доволив позов у повному обсязі та присудив до стягнення 1 622 674 грн. 13 коп. основного боргу, інфляційних втрат та річних.(арк.справи 140-142).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд вважає, що скарга Відповідача безпідставна та не підлягає задоволенню, з огляду на наступне:
Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України (надалі в тексті – ГК України) – госпо-дарський договір є однією з підстав виникнення господарських зобов`язань і є обов`язковим для виконання сторонами. Аналогічно врегульовано підстави виникнення господарського зобов`язан-ня у ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України (надалі в тексті – ЦК України). 
Зобов`язанням, згідно ст.509 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (борж-ник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, вико-нати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Матеріалами справи стверджено, що 14.11.2018 з моменту укладення Договору – між сто-ронами виникли відносини поставки, оскільки взаємовідносини сторін підпадають під визначення, яке містять статті 265 ГК України та 712 ЦК України: коли продавець (постачальник), який здій-нює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`я-заних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’-язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
При цьому, зважаючи на межі перегляду рішення суду першої інстанції з урахуванням до-водів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів розглядає як підставність повернення поперед-ньої оплати так і нарахування неустойки.
Так, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Cуб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати гос-подарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні по-ложення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона по-винна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи ін-тереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.(ст.193 ГК України).
Статтею 662 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покуп-цеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.
Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.(ст.663 ЦК України).
Так, 14.03.2019 укладаючи Додаткову угоду №1 сторони погодили, що аванс у розмірі 3623827 грн. 52 коп. в т.ч.ПДВ 20%, сплачений покупцем постачальнику відповідно до умов Спе-цифікації в попередній редакції, повертається постачальником покупцеві в наступному порядку: 2.1. 1 708 127 грн. 88 коп. в т.ч. ПДВ 20%, зараховується в якості оплати покупцем товару відпо-відно до Специфікації в новій редакції. 2.2. Різниця між сумою авансу, сплаченого покупцем від-повідно до Специфікації в попередній редакції, і вартістю товару відповідно до Специфікації в новій редакції, а саме 1 915 699 грн. 64 коп. в т.ч. ПДВ 20%, повертається постачальником покупце-ві наступним чином: 2.2.1. У випадку укладення між сторонами до 01.07.2019 договору поставки металоконструкцій за ціною 37 850 грн., в т.ч. ПДВ 20%, за 1 т. металоконструкцій сума 1 915 699 грн. 64 коп. в т.ч. ПДВ 20%, зараховується в якості оплати металоконструкцій за таким договором поставки. 2.2.2. У випадку, якщо до 01.07.2019 між сторонами не буде укладено договору постав-ки, передбаченого пп.2.2.1 цієї Додаткової угоди, Постачальник повертає Покупцеві 1 915 699 грн. 64 коп. в т.ч. ПДВ 20%, до 31.07.2019.
Переглядаючи оскаржуване рішення, колегія суддів приймає до уваги, що до 31.07.2019 сторони не уклали жодного договору поставки на визначену суму.
При цьому, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що Позивач не зобов`язувався укласти договір до 01.07.2019 саме з Товариством з обмеженою відповідальністю «Север-сталь конструкція», тому посилання Відповідача на протиправність поведінки Ппозивача щодо неукладення договору в строк до 01.07.2019 є необґрунтованим.
Крім того, відповідно до ст.181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення госпо-дарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телегра-мами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду дого-ворів. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект догово-ру викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає від-повідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає прото-кол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.
Згідно ч.1 ст.180 ГК України, зміст господарського договору становлять умови договору, ви-значені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови дого-вору відповідно до законодавства.
Частиною 2 цієї статті визначено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.
Таким чином, в розумінні даної статті – надіслана Позивачеві комерційна пропозиція від 08.04.2019 (арк.справи 38) не є пропозицією укладення договору, а є лише інформацією щодо то-вару, який може бути поставлено. Зазначена пропозиція не містить всіх істотних умов договору поставки.
Також заперечення Відповідача щодо ненадсилання йому вимоги про повернення коштів спростовується матеріалами справи.
Статтею 693 ЦК України встановлено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оп-лаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне вико-нання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: вимагати або передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.
Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки є виключно правом по-купця, а не продавця.
Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.
Законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, а тому останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуа-льній формі позову.
З огляду на зазначені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інс-танції про обґрунтованість вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача 1 589 761 грн. 94 коп. основного боргу попередньої оплати, з урахуванням проведення взаємозаліку за Договором №14/11/2018 та Договором №23/08/2019. 

Позивач, крім того, заявив до стягнення додаткові вимоги.
Так, відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України – одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.(статті 526, 530 ЦК України).
Перевіривши з підстав ст.625 ЦК України розрахунок річних та інфляційних, колегія суддів вважає, що обґрунтованими і такими, що підлягають стягненню з Відповідача на користь Позива-ча є 11 261 грн. 84 коп. інфляційних та 21 650 грн. 35 коп. -3% річних за період з 01.08.2019 по 16.12.2019.

З огляду на зазначені обставини в сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позову та стягнення з Відповідача на користь Позивача 1 589 761 грн. 94 коп. основного боргу, 11 261 грн. 84 коп. інфляційних, 21 650 грн. 35 коп. -3% річних.
Порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Скаржника не встановлено.
Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи Скаржника про неправомірність висновків суду першої інстанції щодо характеру правовідносин сторін, змісту зобов`язань Відпові-дача, рівно як і твердження про невмотивованість висновку про обґрунтованість заявленого позову, а тому рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задо-волення.
Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та без-посередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України). 
Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни ос-каржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарсько-го суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Керуючись ст.ст.34, 86, 129, 232, 233, 240, 275, 276, 282, 284, 287 Господарського процесуа-льного кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд  –

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Север-сталь конструкція" на рішення господарського суду Житомирської області від 15.05.2020 у справі №906/12/20 зали-шити без задоволення. а рішення суду першої інстанції – без змін.
2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховно-го Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.
3. Матеріали справи №906/12/20 повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий  суддя                                                                      Грязнов В.В. 

Суддя                                                                                              Розізнана І.В.  

Суддя                                                                                              Мельник О.В.