ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/845/20 Справа № 932/4108/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Татарчук Л. О. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко  Н. В.	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

15 вересня 2020 року                                                                м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Пантюхова  Валерія  Сергійовича, який  діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2020 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає: АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 
В С Т А Н О В И В :
Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська  від 29 квітня 2020 року ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10 200  грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. 
Згідно з оскаржуваною постановою, 25 березня 2020 року о 16.00 год. водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21063» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Бориса Кротова, 22д в м.Дніпро, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим своїми діями порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник Пантюхов  В.С., який  діє в інтересах   ОСОБА_1 ,  поза межами строку його апеляційного оскарження звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, зокрема, просить суд апеляційної інстанції поновити пропущений строк на оскарження постанови.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови, захисник Пантюхов В.С. в інтересах ОСОБА_1 посилається на те, що до суду ОСОБА_1 не викликався, та розгляд справи відбувався за його відсутності, чим порушено права на захист. При цьому, він перебував вдома у зв`язку з карантином, та у призначений в протоколі час та дату до суду не з`явився тому, що працівники поліції повідомили йому, що 29 квітня 2020 року приблизна дата розгляду справи, а точну дату йому повідомить суд. Окрім того, вказує, що копію постанови він не отримував, а про її існування дізнався лише 19 червня 2020 року. 
В апеляційній скарзі захисник Пантюхов В.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову скасувати, провадження у справі закрити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначив, що постанова підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду обставинам справи. Так, вказує, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про час, місце розгляду справи щодо нього, не отримував повісток та СМС-повідомлень, та про те, що відбувся розгляд справи дізнався після особистого звернення до суду. Також, захисник вказує, що ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння, та у нього були відсутні будь-які ознаки цього, що можуть підтвердити свідки, які були присутні на місці, та які свої пояснення лише підписали. До того ж, звертає увагу, що починаючи з 25 березня 2020 року на ОСОБА_1 неодноразово складалися протоколи, та 5 разів його возили на медичний огляд, за результатами яких встановлено відсутність ознак будь-якого сп`яніння. Вважає, що сама відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, як така, не може бути підставою для притягнення особи до відповідальності, оскільки мають бути певні обставини, та витриманий порядок огляду на стан сп`яніння, а тому працівники поліції перевищили свої повноваження склавши протокол щодо ОСОБА_1 , що також підтверджує їх упереджене ставлення до нього.
Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Пантюхова В.С., які клопотання та апеляційну скаргу підтримали, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та частково дослідивши докази, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Вирішуючи питання про необхідність поновлення захиснику Пантюхову В.С. в інтересах  ОСОБА_1  строку на апеляційне оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що оскаржуване рішення було ухвалено за участю ОСОБА_1 , проте матеріали справи не містять відомостей про вручення йому копії оскаржуваного рішення в передбачений законом строк.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити строк апеляційного оскарження постанови, як такий, що пропущений апелянтом з поважних причин.
Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, апеляційний суд зазначає таке.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Ці вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим. 
Цей висновок підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 166691 від 25 березня 2020 року, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, відповідно до якого ОСОБА_1 в присутності свідків відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 
Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, та доведеності його вини у його вчиненні.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.
Суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, за наявності відповідного медичного висновку, а так само й за відмову від проходження медичного огляду. При цьому, обставини самої відмови від проходження огляду повністю підтверджені відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.
Жодних доводів стосовно поважності причин, з яких ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння під час апеляційного розгляду наведені стороною захисту не були.
Посилання ОСОБА_1 на незаконність дій працівників поліції при складанні протоколу не заслуговують на увагу як такі, що не відповідають наявним доказам у справі.
Матеріалами справи, зокрема відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, об`єктивно підтверджується, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Між тим, ОСОБА_1 від виконання законних вимог працівників поліції відмовився, що ним не оспорювалось і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.
Доводи захисника  про упереджене ставлення до ОСОБА_1  з боку працівників поліції суд також розцінює як необґрунтовані, оскільки вони не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами й не можуть спростувати відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, яка і тягне за собою відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Окрім того, як видно з відеозапису під час спілкування з ОСОБА_1 , працівниками поліції було виявлено у нього ознаки наркотичного сп`яніння, про що його повідомлено та роз`яснено подальший порядок проведення огляду, передбачений ст. 266 КУпАП. 
Доводи апелянта стосовно того, що суд першої інстанції розглянув справу про адміністративне правопорушення у відсутність ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що не заслуговують уваги. 
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення видно, що ОСОБА_1 був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду працівниками поліції під час його складання.
До того ж, як зазначено в постанові суду першої інстанції ОСОБА_1 з`явився 29 квітня 2020 року у судове засідання, в якому провину не визнав та надав свої пояснення щодо обставин правопорушення.
З огляду на викладене, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
При апеляційному розгляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи  ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним судом не встановлено. 
Отже, доводи апеляційної скарги захисника Пантюхова В.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання захисника Пантюхова Валерія Сергійовича, який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 квітня 2020 року — задовольнити.
Поновити захиснику Пантюхову Валерію Сергійовичу, який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 квітня 2020 року.
Апеляційну скаргу захисника Пантюхова Валерія Сергійовича, який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП- залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду Н.В. Коваленко