УХВАЛА

23 липня 2020 року 
м. Київ
справа № 742/2823/16-а
провадження № К/9901/34959/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Чиркіна С.М.,
суддів:                       Єзерова А.А., Шарапи В.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на окрему ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16.08.2019 (головуючий суддя: Здоровець Т.М.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2019 (головуючий суддя: Василенко Я.М., судді: Кузьменко В.В., Шурко О.І.) у справі №742/2823/16-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В:
Постановою Прилуцького міськрайонного суду    Чернігівської області від 10.10.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016, адміністративний позов задоволено:
визнано протиправними дії Прилуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 80 % заробітної плати, згідно довідки Прокуратури Чернігівської області від 03.02.2016 № 18-152; 
зобов`язано Прилуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, призначену у відповідності до Закону України «Про прокуратуру», в розмірі 80 % заробітної плати без обмежень максимального розміру, на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 № 1013, згідно довідки Прокуратури Чернігівської області від 03.02.2016 № 18-152 з 01.01.2016.
У серпні 2019 року позивач в порядку, визначеному статтею 383 КАС України, звернувся до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області із заявою про визнання протиправними дій, вчинених ГУПФУ в Чернігівській області на виконання постанови Прилуцького міськрайонного суду    Чернігівської області від 10.10.2016 по справі №742/2823/16-а, в частині обмеження максимального розміру пенсії з 01.07.2019. 
За результатами розгляду вказаної заяви, 16.08.2019 Прилуцьким міськрайонним судом    Чернігівської області прийнято окрему ухвалу, якою задоволено заяву ОСОБА_1 :
визнано протиправними дії, вчинені ГУПФУ в Чернігівській області на виконання рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.10.2016 у справі №742/2823/16-а в частині обмеження максимального розміру пенсії з 01.07.2019; 
зобов`язано ГУПФУ в Чернігівській області відновити з 01.07.2019 виплату ОСОБА_1     пенсії за вислугу років без обмеження її максимального розміру відповідно до Закону України «Про прокуратуру» на підставі постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.10.2016 у справі    №742/2823/16-а в розмірі, в якому вона виплачувалась з моменту останнього перерахунку пенсії, тобто з 01.01.2016.
Окрема ухвала Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16.08.2019 залишена без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2019.
Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, відповідач звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просить скасувати окрему ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16.08.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2019.
Ухвалою Верховного Суду від 24.01.2020 відкрито касаційне провадження у справі. 
Ухвалою Верховного Суду від 21.07.2020 справу прийнято до провадження та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до вимог статті 345 КАС України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши вимоги касаційної скарги, колегія Верховного суду дійшла висновку, що касаційне провадження підлягає закриттю, з огляду на таке.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Згідно частини шостої статті 383 КАС України за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Положенням статті 249 КАС України регламентовано порядок постановлення окремої ухвали суду.
Частиною 2 статті 328 КАС України встановлений вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Так, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові), 4 (відмова у відкритті провадження у справі), 5 (відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності), 12 (залишення позову (заяви) без розгляду), 13 (закриття провадження у справі), 17 (відмова у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), 20 (заміна сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження) частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Виходячи зі змісту наведеної процесуальної норми та положень статті 294 КАС України, колегія суддів вважає, що окрема ухвала суду першої інстанції не є ухвалою суду, яка може бути оскаржена в касаційному порядку. Відповідно окрема ухвала, після її перегляду в апеляційному порядку, касаційному оскарженню не підлягає.
Пунктом першим частини першої статті 333 КАС України встановлено імперативну норму, яка визначає, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалах Верховного Суду від 26.11.2018 у справі № 820/3675/17, від 10.12.2018 у справі № 524/6964/17, від 08.01.2019 у справі № 820/747/18, від 14.01.2019 у справі № 815/7790/13-а, від 22.02.2019 у справі № 183/1552/17 та від 10.02.2020 у справі №760/19613/17.
Оскільки оскаржуване у цій справі судове рішення не може бути переглянуте Верховним Судом як судом касаційної інстанції в адміністративних справах у порядку, визначеному главою 2 розділу ІІІ чинної редакції КАС України, то згідно з частиною другою статті 339 КАС, таке підлягає закриттю.
Аналогічних висновків щодо процесуальної можливості закриття провадження у справах, провадження у яких відкрито помилково, дійшов Верховний Суд у постанові від 19.06.2018 (справа №826/11418/17) та ухвалі від 27.01.2020 у справі №742/1545/16-а, а також Верховний Суд України у постанові від 16.02.2016 (справа №800/284/15).
Керуючись статтями 13, 333, 339, 355, 359 КАС України, Суд, 
У Х В А Л И В:
Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на окрему ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16.08.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2019 у справі №742/2823/16-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду.
Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді Верховного Суду:                                                                                                С. М. Чиркін
                                                                                                                             А. А. Єзеров
                                                                                                                             В. М. Шарапа