УХВАЛА

09 вересня 2020 року 

м. Київ
справа № 804/14712/15
адміністративне провадження № К/9901/21067/20
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А. розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства (АТ) ''Інтерпайп Дніпропетровський Втормет'' на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.06.2020 у справі за адміністративним позовом АТ ''Інтерпайп Дніпропетровський Втормет'' до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання дій неправомірними, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,
У С Т А Н О В И В :
АТ ''Інтерпайп Дніпропетровський Втормет'' подало до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.06.2020 у цій справі.
За змістом статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) відкриття касаційного провадження обумовлено, зокрема, відповідністю касаційної скарги вимогам цього Кодексу щодо форми і змісту касаційної скарги та строками її подання.
Касаційна скарга позивача не відповідає вимогам пункту 4 частини другої статті 330 КАС, згідно з яким у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Підстави для оскарження судових рішень передбачені частиною четвертою статті 328 КАС.
У залежності від підстави касаційного оскарження судового рішення додаткові вимоги до касаційної скарги встановлені нормами абзаців другого - четвертого пункту 4 частини другої статті 330 КАС.
При касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої цієї статті як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
У касаційній скарзі позивач не зазначає підставу касаційного оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 25.06.2020, передбачену частиною четвертою статті 328 КАС, норму матеріального права, яку суд апеляційної інстанції неправильно застосував. Водночас, обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги у цій справі, позивач наводить доводи про те, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права під час перегляду справи в апеляційному порядку та не врахував висновки Верховного Суду про застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах від 27.02.2018 (справи №802/1853/16-а, №813/1766/17), від 29.03.2018 (справа №826/3498/15), від 27.03.2018 (справа №815/6470/16), від 17.04.2018 (справа №808/2459/17), від 26.06.2018 (справа №826/24815/15), від 05.06.2018 (справа №809/1139/17), від 23.01.2020 (справа №826/7676/17). У касаційній скарзі також наведені узагальнюючі висновки, що містяться у зазначених постановах Верховного Суду щодо обставин, пов`язаних із встановленням реального змісту господарських операцій за наявності вироку у кримінальній справі, та підстав для проведення перевірки.
Однак, інше вирішення судом апеляційної інстанції спору у цій справі в порівнянні із справами, на висновок Верховного Суду в яких посилається позивач, обумовлено іншим складом обставин у справі та оцінкою доказів у їх сукупності. Тобто, висновки судів не суперечать висновкам Верховного Суду в зазначених справах, а постанова Верховного Суду про направлення справи на новий розгляд відповідно до частини шостої статті 353 КАС (постанова від 27.03.2018 (справа №815/6470/16), постанова від 26.06.2018 (справа №826/24815/15)) не може містити вказівок для суду першої або апеляційної інстанції про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яка норма матеріального права повинна бути застосована і яке рішення має бути прийнято за результатами нового розгляду справи. Відтак, посилання на таку постанову як на таку, що містить висновок щодо застосування норм права, який відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС повинні враховувати суди при розгляді інших справ не має правової підстави.
Це стосується і постанови Верховного Суду від 29.03.2018 (справа №826/3498/15) про відмову в задоволенні заяви про перегляд справи за нововиявленими обставинами.
У постанові від 17.04.2018 (справа №808/2459/17) Верховний Суд застосував норми матеріального права з урахуванням встановленого вироком у кримінальній справі, провадження у якій порушено за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 205 Кримінального кодексу України, факту фіктивного підприємництва. Тобто, правозастосування не інше, ніж в постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 25.06.2020. 
Посилання позивача на постанову Верховного Суду у справі №826/19939/16 не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки Верховний Суд у цій справі 21.02.2018 постановив ухвалу про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Отже, подібності правовідносин у цій справі та у справах №802/1853/16-а, №813/1766/17, №826/3498/15, №815/6470/16, №808/2459/17, №826/24815/15, №809/1139/17, №826/7676/17, №826/19939/16, як умови, за якої є підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС, немає.
Крім того, варто звернути увагу, що обґрунтування підставою касаційного оскарження судового рішення постановами Верховного Суду частиною четвертою статті 328 КАС не передбачено.
Зміст доводів позивача в касаційній скарзі свідчить, що він не згодний з оцінкою судом апеляційної інстанції доказів у справі, що відповідно до пункту 1 частини другої статті 353 КАС та пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС може бути підставою для касаційного оскарження.
При цьому за змістом пункту 1 частини другої статті 353 КАС не врахування висновку Верховного Суду щодо правозастосування до подібних правовідносин також передбачене пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС як підстава касаційного оскарження, як і пунктом 1 частини четвертої цієї статті.
З врахуванням змін до статті 328 КАС згідно із Законом України від 15.01.2020 №460-ІХ, відкриття касаційного провадження обмежене підставами, які встановлені нормами частини четвертої статті 328 КАС.
Відтак, визначення в касаційній скарзі скаржником підстави касаційного оскарження 
є обов`язковою умовою для відкриття касаційного провадження.
Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Зважаючи на викладене, касаційна скарга підлягає поверненню.
Керуючись пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу Акціонерного товариства ''Інтерпайп Дніпропетровський Втормет'' на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.06.2020 повернути скаржнику.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя	Є.А. Усенко