ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2020 року 
м. Київ
справа № 826/11107/17
адміністративне провадження № К/9901/3524/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Олендера І.Я.,
суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 
 
розглянувши у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУБНИМ`ЯСО» до Головного управління ДФС у м. Києві  про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень в частині провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 жовтня 2018 року (суддя - Огурцов О.П.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2019 року (головуючий суддя - Ключкович В.Ю., судді: Ганечко О.М., Сорочко Є.О.) у справі № 826/11107/17,

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У вересні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛУБНИМ`ЯСО» (далі - позивач, товариство) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач, контролюючий орган), у якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 23.06.2017 №0004961401, в частині донарахованого позивачу податкового зобов`язання з податку на прибуток на суму 186639,00грн та застосованої штрафної (фінансової) санкції на суму 46660,00грн; від 23.06.2017 №0030241401, яким до позивача, за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 1140049,95грн, застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 114005,06грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю проведення позивачу донарахувань з податку на прибуток за спірним рішенням в оскаржуваній позивачем частині огляду на те, що взаємовідносини з реалізації позивачем його контрагенту - Товариству з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА «СУВД» товару (м`ясні продукти) здійснювались на підставі належним чином оформлених первинних документів, які дають можливість встановити реальність здійснених господарських операцій, чим спростовується висновок податкового органу щодо порушення позивачем положень податкового законодавства. За викладеного, позивач вказує, оскільки факт здійснення поставок товару підтверджено документально, підстави для висновку про порушення позивачем податкової дисципліни та прийняття спірного податкового повідомлення-рішення від 23.06.2017 №0004961401 в частині донарахованого позивачу податкового зобов`язання з податку на прибуток на суму 186639,00грн та застосованої штрафної (фінансової) санкції на суму 46660,00грн відсутні. Також позивач вказав на безпідставність прийняття спірного податкового повідомлення-рішення від 23.06.2017 №0030241401, з огляду на те, що порушення позивачем 15-денного строку реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних відбулося не з вини товариства, оскільки контролюючими органами було неодноразового відмовлено починаючи з 16.03.2017 у прийнятті податкових документів за відсутності на те правових підстав, про що свідчать подані позивачем до контролюючого органу відповідні звернення. 

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.10.2018, залишеною без змін ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2019, позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

4. Рішення суду першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний адміністративний суд, мотивовано протиправністю проведення позивачу донарахувань з  податку на прибуток, оскільки належними первинними документами, які також були предметом виїзної перевірки позивача, підтверджено настання реальних правових наслідків за результатом господарських операцій позивача з його контрагентом, зміну майнового стану сторін, а також безпосередній зв`язок проведених операцій з господарською діяльністю товариства. Також суди дійшли висновку про необґрунтованість застування до позивача суми штрафних санкцій за порушення ним 15-денного строку реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, з огляду на те, що позивачем вчинялись дії щодо своєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, в реєстрації яких йому було безпідставно відмовлено.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Головне управління ДФС у м. Києві звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду  , в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.10.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2019 у справі №826/11107/17, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

6. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що посадовими особами Головного управління ДФС у м. Києві було проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУБНИМ`ЯСО» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2016, валютного та іншого законодавства за період з 31.12.2015 по 31.12.2016.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, підпункту 139.2.2 пункту 139.2 статті 139 Податкового кодексу України, в результаті заниження податку на прибуток за 2016 рік на загальну суму 547965,00грн; пункту 46.1 статті 46, пунктів 49.1, 49.2, підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України, внаслідок несвоєчасного подання позивачем декларації з податку на прибуток за 2016 рік; пункту 46.1 статті 46, пунктів 49.1, 49.2, 49.4, 49.18 статті 49, пункту 203.1 статті 203 Податкового кодексу України, внаслідок несвоєчасного подання податкової звітності з податку на додану вартість за січень 2015 року; пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, внаслідок несвоєчасної реєстрації позивачем податкових накладених з перевищенням терміну реєстрації до 15 календарних днів на загальну суму ПДВ 1140049,95грн.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт від 29.05.2017 №223/26-15-14-01-01/37969771 та прийнято, серед іншого, податкові повідомлення-рішення від 23.06.2017 №0030241401, яким до позивача за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 1140049,95грн застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 114005,06грн та №0004961401, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 684956,00грн, у тому числі: 547965,00грн за податковими зобов`язаннями та 136991,00грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

В той же час, предметом розгляду даної адміністративної справи є правомірність прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 23.06.2017 №0004961401, в частині донарахованого позивачу податкового зобов`язання з податку на прибуток на суму 186639,00грн та застосованої штрафної (фінансової) санкції на суму 46660,00грн та №0030241401, яким до позивача, за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 1140049,95грн, застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 114005,06грн

Фактичною підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень на оскаржувані позивачем суми, став висновок контролюючого органу про неправомірність формування позивачем даних податкового обліку за результатом господарських взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА «СУВД» з огляду на фіктивність укладених правочинів та відсутність реальності проведення господарських операцій між сторонами. Обґрунтовуючи свою позицію відповідач послався на інформацію отриману відносно вказаного суб`єкта господарювання з Автоматизованої інформаційної системи «СФП», зокрема картку суб`єкта фіктивного підприємництва від 13.01.2017 №1255/07-3, відповідно до якої, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА «СУВД» - зареєстровано (перереєстровано) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження та протокол допиту свідка - ОСОБА_1 з інформацією щодо його непричетності до ведення фінансово-господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА «СУВД», у той час, як відповідно до ІС «Податковий блок» на податкових деклараціях з податку на додану вартість за період взаємовідносин з позивачем відображено «Керівник (уповноважена особа)/фізична особа)» - ОСОБА_1, що, на переконання відповідача, є підставою для висновку про безпідставне оформлення операцій з придбання вказаним суб`єктом господарювання у позивача м`ясних виробів за відсутності фактичного їх здійснення. Також, на переконання контролюючого органу, позивачем порушено граничні терміни реєстрації податкових накладених в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 календарних днів, що є підставою для нарахування штрафних санкцій.

При оцінці оспорюваних господарських операцій судами попередніх інстанцій встановлено, що у періоді з 01.01.2016 по 31.12.2016 позивач (постачальник) мав договірні взаємовідносини з Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА «СУВД» (покупець) з поставки м`ясної продукції (свинина 2 кат. обрізна, напівтуша, печінка свиняча, сало хребтове (заморож.), жир-сирець (сальник) свиний (заморож.)

Судами також встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛУБНИМ`ЯСО» у підтвердження реальності здійснення спірних господарських операцій з реалізації вказаному контрагенту м`ясної продукції було надано копії первинних документів, які також були предметом дослідження під час виїзної перевірки, зокрема видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення, на підтвердження розрахунку між сторонами за посталений товар.

Як встановлено судами, розглядувані правовідносини в повній мірі відображені в бухгалтерському та податковому обліку позивача. Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛУБНИМ`ЯСО» було вчинено дії та досягнуто конкретних результатів, які визначають саме поняття господарської операції - факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань та фінансових ресурсів.

Також судами було встановлено факт реєстрації позивачем податкових накладних датованих з 09.03.2016 по 20.03.2016 з порушенням граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме - 05.04.2016. 

Факт встановленого контролюючим органом в акті перевірки порушення, яке виразилося у затримці реєстрації податкових накладних на 15 календарних днів на суму ПДВ 1140049,95грн позивачем не заперечувався. Водночас, на підтвердження того, що вказане порушення відбулось з не з вини позивача, останнім надано суду копії квитанцій №1 від 18.03.2016, від 21.03.2016, від 22.03.2016, від 23.03.2016, від 24.03.2016, від 27.03.2016, від 28.03.2016, від 29.03.2018від 30.03.2016, від 31.03.2016, від 01.04.2016, від 04.04.2015, від 05.04.2016 (08:41:02), від 05.04.2016 (11:05:45), складених у зв`язку з направлення позивачем для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 09.03.2016 №86, податкової накладеної від 09.03.2016 №76 в яких зазначено, що документ не прийнято; в графі «Виявлені помилки» вказано наступне: «Порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: - ЄДРПОУ: « 37969771». Можливо, розірвано Договір про визнання електронної звітності».

Судами також встановлено, що 05.04.2016 о 13:14 позивачем отримано квитанцію №1 в якій зазначено про прийняття податкової накладної від 09.03.2016 №86.       

З вказаного питання щодо правових підстав несвоєчасного здійснення контролюючим органом реєстрації поданих позивач в період з 16.03.2016 по 05.04.2016 податкових накладних, Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛУБНИМ`ЯСО» до Контакт-центру Інформаційно-довідкового департаменту Державної фіскальної служби України «Пульс» скеровано звернення від 16.03.2016 №ТО-27430, від 22.03.2016 №ТО-27560, від 24.03.2016 №ТО-27608.

Також, Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалами від 01.03.2018 та від 22.05.2018 постановив витребувати у Державної фіскальної служби України аудіо-записи звернень Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУБНИМ`ЯСО» до Контакт-центру Інформаційно-довідкового департаменту Державної фіскальної служби України «Пульс» №ТО-27430 від 16.03.2016, №ТО-27560 від 22.03.2016, №ТО-27608 від 24.03.2016; № ТО-27430 від 17.03.2016 відповідно, з метою виявлення причини нездійснення контролюючим органом дій з реєстрації Єдиному реєстрі податкових накладних у передбачені законодавством строки.

На виконання вищевказаних вимог ухвал Окружного адміністративного суду міста Києва, Інформаційно-довідковим департаментом Державної фіскальної служби України надано суду аудіо-записи звернень позивача від 22.03.2016 №ТО-27560, від 24.03.2016 №ТО-27608 та повідомлено про те, що звернення від 16.03.2016 №ТО-27430 відсутнє, водночас наявне звернення від 17.03.2016 №ТО-27430, які свідчать про фактичне вчинення позивачем дій для вирішення питання неможливості здійснення контролюючим органом у період з 16.03.2016 по 05.04.2016 реєстрації поданих товариством податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Також в матеріалах справи наявні копії звернень позивача від 24.03.2016 №11 до Голови Державної фіскальної служби України, запиту про надання публічної інформації від 29.03.2016 №12 адресованого Лубенській ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області, запиту про надання публічної інформації від 30.03.2016 №13 адресованого Державній фіскальній службі України щодо питання неможливості здійснення контролюючим органом реєстрації податкових накладених в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.       

Судами встановлено, що в листі Головного управління ДФС у Полтавській області від 08.04.2016 №1464/10/16-31-08-30, яким було надано відповідь на звернення позивача від 29.03.2016 №ТО-5071840 зазначено, що згідно інформації з Архіву електронної звітності 28.12.2015 між Лубенською ОДПІ Головного управління ДФС у Полтавській області та позивачем укладено договір про визнання електронних документів за №281220151, та станом на 08.04.2016 позивачем реєстрація податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних здійснюється в повному обсязі.

За результатами розгляду звернення позивача від 29.03.2016, Лубенська ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області листом від 21.04.2016 №1640/10/16-18-12-38 повідомила позивача, що проведеним аналізом не виявлено причин відхилення реєстрації позивачем податкових накладних та подання звітності засобами телекомунікаційного зв`язку.

Листами від 22.04.2016 №9095/6/99-99-12-03-01-15 та від 29.04.2016 №9958/6/99-99-12-03-01-15 Державна фіскальна служба України у відповідь на звернення позивача від 24.03.2016 №11 та від 30.03.2016 №13 повідомила, що станом на 19.06.2016 відсутні перешкоди в частині реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, та надала інформацію відносно того, що починаючи з 25.11.2015 позивачем укладено один договір про визнання електронних документів з територіальними органами ДФС за основним місцем обліку.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. У доводах касаційної скарги Головне управління ДФС у м. Києві вказує, що під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій неповно з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що стало причиною скасування правомірно прийнятих податкових повідомлень-рішень в частині. Зокрема, контролюючий орган посилається на безпідставність формування позивачем даних податкового обліку за наслідком господарських операцій з реалізації позивачем його контрагенту - Товариству з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА «СУВД» товару, з огляду на фіктивність укладених правочинів та безтоварний характер проведених операцій. Відповідач зазначає, що судами безпідставно не враховано посилання контролюючого органу на протокол допиту свідка від 28.12.2016 ОСОБА_1 , який, як вказує відповідач, на момент проведення договірних відносин з позивачем був директором вказаного суб`єкта господарювання, з інформацією щодо його непричетності до ведення фінансово-господарської діяльності останнього. На переконання контролюючого органу, у розглядуваному випадку відбулося документування операцій між сторонами за відсутності їх фактичного здійснення. Також у поданій касаційні скарзі відповідач констатує факт порушення позивачем термінів реєстрації позивачем податкових накладених до 15 календарних днів на загальну суму ПДВ 1140049,95грн та прийняття спірного податкового повідомлення-рішення від 23.06.2017 №0030241401 без зазначення мотивів у чому саме полягає порушення судами норм матеріального та процесуального права у цій частині та без конкретизації встановлених порушень.

9. У свою чергу Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛУБНИМ`ЯСО» у відзиві на касаційну скаргу зазначає, що твердження податкового органу про неправомірність формування ним даних податкового обліку за взаємовідносинами з контрагентом є необґрунтованими, оскільки дослідженими судами в процесі розгляду справи належними первинними документами підтверджено зміст господарських операцій, рух активів позивача, зміни у власному капіталі підприємства та спрямованість його дій на отримання реального результату в процесі таких взаємовідносин. Також позивач вважає безпідставними твердження відповідача щодо порушення позивачем термінів реєстрації позивачем податкових накладених до 15 календарних днів, з огляду на відсутність в діях позивача складу порушення вимог податкового законодавства. Позивач просить касаційну скаргу контролюючого органу залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій   залишити без змін.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Податковий кодекс України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин):

10.1. Пункт 44.1 статті 44.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

10.2. Пункт 109.1 статті 109.

Податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

10.3. Пункт 120-1.1 статті 120-1.

Порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів.

10.4. Підпункт 134.1.1 пункту 134.1 статті 134.

Об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу. Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

10.5. Пункт 138.2 статті 138.

Витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов`язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді. Платник податку для визначення об`єкта оподаткування має право на врахування витрат, підтверджених документами, що складені нерезидентами відповідно до правил інших країн.

10.6. Підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139.

Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

10.7. Пункт 201.10 статті 201.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин. Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

11. Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

12. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. 

13. В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні даних податкового обліку, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, у власному капіталі підприємства у зв`язку з його господарською діяльністю.

14. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій суди повинні враховувати, що відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

У разі надання контролюючим органом доказів, які і свідчать, що платником податків не було відображено у податковому обліку та задекларовано отриманий прибуток, або документи, на підставі яких платник податків задекларував свої податкові зобов`язання, у тому числі сформував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

15. Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, підприємство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, та, які в сукупності з встановленими обставинами справи мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

16. На платника податків покладено обов`язок щодо реєстрації податкової накладної у термін встановлений податковим законодавством. Порушення встановленого терміну свідчить про наявність порушення, за яке передбачена відповідальність у вигляді штрафу.

17. Податковим порушенням є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених   Податковим кодексом України   та іншим законодавством контроль за дотримання якого покладено на контролюючі органи.

18. Відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовлює протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій. Неналежне виконання вимог податкового законодавства стосовно своєчасної реєстрації позивачем податкових накладних відбулось не з вини останнього, що виключає протиправність діянь платника податку, та як наслідок, притягнення його до відповідальності.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

19. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяла до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 №460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»).

20. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) у запереченні на позовну заяву та апеляційній скарзі, та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи.

21. У ході розгляду справи судами першої апеляційної інстанцій було надано умотивовану оцінку доказам, представлених позивачем та зібраних судом на підставі та у відповідності до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, та іншим обставинам, що спростовують позицію контролюючого органу щодо порушення товариством вимог податкового законодавства. Зокрема, судами досліджено первинні документи, які згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент вчинення судами процесуальної дії) є підставою для податкового обліку, та які містять відомості, що у повній мірі відображають суть господарських операцій, підтверджують їх фактичне здійснення, та оцінка яким, була надана судами першої та апеляційної інстанції в процесі розгляду справи. 

22. Застосовуючи вищезазначені правила оподаткування при оцінці оспорюваних господарських операцій, суди першої та апеляційної інстанції встановили, що вони є реальними та підтверджуються долученими Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛУБНИМ`ЯСО» до матеріалів справи належним чином оформленими копіями первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку, які містять достатні дані про зміст операцій щодо здійснення правовідносин між сторонами та підтверджують фактичність їх здійснення. Також суди встановили, що на момент вчинення спірних господарських операцій з позивачем Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА «СУВД» було зареєстроване у встановленому законом порядку.

23. Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені первинними документами, а також не надано жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в таких документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі. 

Крім того, як встановлено судами, акт перевірки від 29.05.2017 №223/26-15-14-01-01/37969771 фактично не містить жодних посилань на відсутність у останнього  документів бухгалтерського обліку та порушення саме позивачем будь-яких норм чинного податкового законодавства України при формуванні податкової звітності у спірному періоді.

24. Посилання контролюючого органу на протокол допиту свідка від 28.12.2016 - ОСОБА_1 , як керівника Товариств з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА «СУВД», про його непричетність до здійснення фінансово-господарської діяльності даного підприємства, обґрунтовано відхилено судами, оскільки  відповідно до положень частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, проте контролюючим органом, всупереч вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, такого доказу як вирок надано не було.

Оцінка документів, як письмових доказів, здійснюється відповідно до положень процесуального принципу допустимості доказів, закріпленого статтями 73 та 74 Кодексу адміністративного судочинства України, частиною другої статті 74 якого визначено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. 

Верховний Суд вказує, що сам факт отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами. Крім того, податковим органом не було надано суду жодних доказів щодо того, в рамках якої кримінальної справи та за чиєю вказівкою були відібрані вказані письмові пояснення у свідка ОСОБА_1 , так як вказані пояснення не містять жодних підстав для відібрання пояснень у вказаної особи, що свідчить про їх отримання з порушенням кримінально-процесуального законодавства.

Відповідачем також не подано жодних доказів на підтвердження наявності  кримінальних справ або рішення суду, яке набрало законної сили, яким встановлено фіктивність Товариств з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА «СУВД», що має безпосереднє значення для надання висновку щодо діяльності господарюючого суб`єкта. 

До того ж судами встановлено, що відповідно до даних, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, засновником та керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА «СУВД» починаючи з 30.06.2015 є ОСОБА_3 . Вказана інформація підтверджується і актом перевірки від 29.05.2017 №223/26-15-14-01-01/37969771

Таким чином, суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що у розглядуваному випадку пояснення свідка ОСОБА_1 не є беззаперечним доказом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків за результатом господарських операцій між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА «СУВД».

25. Також Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо безпідставності прийняття відповідачем спірного податкового повідомлення-рішення від 23.06.2017 №0030241401, яким до позивача застосовано штрафні санкції за затримку на 15 календарних днів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, з огляду на відсутність в діях Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУБНИМ`ЯСО» вини, як необхідної складової податкового правопорушення.

Як встановлено судами, на момент проведення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, договір про визнання електронної звітності укладений між позивачем та контролюючим органом був дійсним

Зазначена в квитанціях можлива причини неприйняття електронних документів спростовується інформацією наданою податковими органами за результатами розгляду звернень позивача. 

Таким чином, враховуючи те, що позивачем були вчинені дії з метою своєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних межах строку, наданого Податковим кодексом України для реєстрації таких накладних, при цьому причини неприйняття таких документів зазначені в отриманій позивачем квитанції не підтверджуються інформацією наданою безпосередньо органами Державної фіскальної служби України, та при зверненні позивача до податкового органу про зазначення причин такої відмови, відповідь надана не була, висновок судів щодо відсутності правових підстав для притягнення позивача до відповідальності за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, оскільки така нереєстрація відбулася з незалежних від позивача  причин є правильним.

26. Судами першої та апеляційної інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи, надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених контролюючим органом в акті перевірки, в запереченні на позовну заяву та апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно. Наведені скаржником у касаційній скарзі доводи не спростовують правильних по суті висновків судів попередніх інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

27. Враховуючи встановлені обставини справи, Верховний Суд погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛУБНИМ`ЯСО» підтвердило факт реальності господарських операцій з контрагентом, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні спірних господарських операцій. 

28. Також Верховний Суд вважає обґрунтованим висновок судів попередніх інстанцій, що позивачем у даній справі не було допущено порушення строку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛУБНИМ`ЯСО» вчиняло дії щодо такої реєстрації та обґрунтовано сподівалося на належне виконання контролюючим органом вимог податкового законодавства стосовно своєчасної реєстрації поданих позивачем податкових накладних, невиконання яких свідчить саме про протиправність дій контролюючого органу, а не про вину позивача в спірних правовідносинах.

29. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права, враховуючи норми Податкового кодексу України, Верховний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, що свідчить про необхідність залишення касаційної скарги Головного управління ДФС у м. Києві без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

30. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

31. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.10.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2019 у справі №826/11107/17 залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді	І.Я.Олендер І.А. Гончарова   Р.Ф. Ханова