ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 липня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/1763/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі
апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Київської області Дорошкевич Віри Леонідівни   
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року (головуючий суддя Новікова І.В.)
у справі  № 280/1763/20
за позовом    ОСОБА_1 
до  приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни  
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредитон»
про  визнання протиправною та скасування постанови, - 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, за участю третьої особи товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредитон», в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Дорошкевич Віри Леонідівни про відкриття виконавчого провадження ВП №61386057 від 25.02.2020.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем при відкритті виконавчого провадження порушено ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», всупереч законодавства,  не враховано, що боржник зареєстрований та мешкає у Запорізькій області, майна не території міста Києва не має.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30.03.2020 позовні вимоги задоволено.
Суд дійшов висновку, що відповідач прийняв до виконання виконавчий документ з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців за наявності достовірної інформації про місце проживання та перебування боржника (позивача) в іншому виконавчому окрузі.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Відповідач зазначає, що ним чітко виконано вимоги норм Закону України «Про виконавче провадження» при відкритті виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого напису №1814, виданого 13.02.2020, оскільки одержавши на виконання виконавчий напис, який відповідає вимогам чинного законодавства України, разом із заявою ТОВ «Фінансова компанія «Кредитон», в якій зазначалася адреса місця фактичного перебування боржника, а саме: АДРЕСА_1 - приватний виконавець Дорошкевич В.Л. не мав юридично закріпленого права не приймати виконавчий документ до виконання чи повернути його стягувачу.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.311 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке. 
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи,  13.02.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. вчинено виконавчий напис №1814, яким звернено стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 8612,94 грн. за Кредитним договором №2019-11-00003679 від 11.03.2019.
25.02.2020 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. надійшла заява ТОВ «ФК «Кредитон» про примусове виконання рішення виконавчого напису нотаріусу №1814 від 13.02.2020.
25.02.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61386057, за виконавчим написом приватного нотаріуса БРНО Київської області Колейчика В.В., боржник ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ), стягувач ТОВ «ФК «Кредитон» (03038, м.Київ, вул.Протасів Яр, буд.2, літ.Д, офіс 8, код ЄДРПОУ 41361657). 
З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно частини першої статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
За змістом п.1 ч.2 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України від 02.06.2016 № 1403-VIII Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України «Про виконавче провадження».
За правилами ч.1, 2 ст. 24 Закону №1404-VIII  виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.
Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Пунктом 4 частини другої статті 23 Закону №1403-VIII передбачено, що у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.
Відповідно до частин 1, 2, 6  статті 25 Закону України   від 02.06.2016 № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.
Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. 
Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що і Закон України «Про виконавче провадження» і Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначають вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. 
При цьому право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.
Отже, у разі якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.
Частиною п`ятою статті 24 Закону №1404-VIII визначено, що для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.
Згідно приписів п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати (ч.3 ст. 26 Закону №1404-VIII).
Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (ч.5 ст. 26 Закону №1404-VIII).
Судом встановлено, що позивач – ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорту (а.с. 9).
Як зазначає приватний виконавець, і це підтверджено матеріалами справи, підставою для прийняття ним до виконання виконавчого документу стало зазначене у заяві про відкриття виконавчого провадження від 25.05.20 ТОВ «Фінансова Компанія «Кредитон» місце проживання/перебування боржника – ОСОБА_1 – АДРЕСА_1 .
Разом з тим, всі долучені до заяви документи, які наявні в матеріалах виконавчого провадження № 61386057, відомостей про вказану адресу – АДРЕСА_1 , не містять.
Зокрема, в кредитному договорі № 2019-11-0003679 від 11.03.2019, у виконавчому написі нотаріуса від 13.02.2020 значиться саме адреса реєстрації боржника ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 .
Отже, з огляду на встановлені судом обставини, зазначена третьою особою  в заяві про відкриття виконавчого провадження адреса місця перебування боржника документально не підтверджена, тому таку інформацію неможливо вважати відомостями, що ідентифікують боржника.
З приводу доводів відповідача, що   Закон України №1404-VIII   не покладає на нього обов`язок перевіряти до відкриття виконавчого провадження місце проживання/перебування боржника, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про їх помилковість, оскільки відсутність в законі прямої вказівки на вчинення таких дій ніяким чином не звільняє приватного виконавця від виконання вимог закону, зокрема,  приписів Закону №1404-VIII та Закону №1403-VIII, щодо прийняття ним до виконання виконавчих документи саме за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи або за місцезнаходженням майна боржника в межах відповідного округу, в якому приватний виконавець здійснює діяльність.
Відповідачем не надано обґрунтованих пояснень та доказів на підтвердження проживання боржника на території м. Києва, а також наявності у боржника майна або про отримання ним доходів на території м. Києва.
Отже, відповідачем ані до суду першої інстанції ані до суду апеляційної інстанції не надано належних та допустимих доказів, що у своїй сукупності свідчили б про наявність визначених законом підстав для відкриття виконавчого провадження №61386057 у межах виконавчого округу міста Києва.
Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.
Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.  
Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322  Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни залишити без задоволення.  
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду  від 30 березня 2020 року у справі № 280/1763/20 залишити без змін.  
Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко