Ухвала
Іменем України 
21 серпня 2020 року
м. Київ
провадження № 51-3838 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого –       ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29 січня 2020 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 14 травня 2020 року.
 
Суть питання та встановлені судом обставини
 
Захисник в інтересах засудженого ОСОБА_5 звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд у касаційному порядку вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29 січня 2020 року та ухвали Полтавського апеляційного суду від 14 травня 2020 року.
 
Мотиви Суду
 
Статтею 427 КПК України встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, ч. 1, ч. 4 ст. 427 КПК України визначено, що касаційна скарга подається в письмовій формі та підписується особою, яка її подає. Якщо касаційну скаргу подає захисник, представник потерпілого, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.
 
Стаття 50 КПК України передбачає, що повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються:
 
-свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю;
 
-ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
 
Цих вимог захисником ОСОБА_4 не дотримано. 
 
З огляну на це, Суд позбавлений можливості встановити має особа, яка звернулася із касаційною скаргою, право на її подачу.
 
Окрім цього, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
 
Відповідно до ст. 438 КПК України підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
 
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує зазначення доводів із їх належним обґрунтуванням.
 
Однак, захисник ОСОБА_4 , обґрунтовуючи незаконність постановлених судових рішень, наводить доводи, які стосуються неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, а також оцінки місцевим судом доказів, із якою він не погоджується, висловлює свою версію подій, що з огляду на положення ст. 433 КПК України не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
 
Також, у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції, які мають узгоджуватися із положеннями ст. 436 КПК України, якою передбачені повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги.
 
Із касаційної скарги вбачається, що захисник просить скасувати вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду та призначити новий судовий розгляд у суді апеляційної інстанції. Разом з цим, скасування вироку призведе до того, що апеляційний суд буде позбавлений можливості здійснити його перегляд, що не узгоджується із положеннями КПК України.
 
Відповідно до ч. 1 с. 436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
 
Ураховуючи викладене, керуючись  ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити скаргу захисника без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
 
З цих підстав Суд постановив:
 
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29 січня 2020 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 14 травня 2020 року залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
 
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:   
 
ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                                             ОСОБА_3