УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №278/1021/20 Головуючий у 1-й інст. Буткевич М. І. 
Категорія  ч. 1 ст.130 КУпАП  Доповідач Ляшук В. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       14 липня 2020 року м.Житомир
       Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , захисника Гонгала Р.Б. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , фізичної особи – підприємця,

в с т а н о в и в :

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області 11 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн. 

Відповідно до постанови, 15 квітня 2020 року о 21 год. 10 хв. на 12 км + 500 м автодороги «Житомир – Чернівці» ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Fiat Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху (ПДР) не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, здійснив з`їзд з проїзної частини дороги та наїзд на металевий стовп, в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. 
Окрім цього, ОСОБА_1 в зазначений час та в зазначеному місці, керував вищевказаним автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

На постанову суду захисником Гонгало Р.Б., подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду щодо ОСОБА_1 та закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.
Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
Вказує, що при складанні протоколу ОСОБА_1 , не заперечував, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак доказів, що саме він керував автомобілем у матеріалах справи не має.
Зазначає, що письмові пояснення ОСОБА_1 не відповідають дійсності та написані працівником поліції, а не з його слів, підпис зроблено під психологічним тиском.
Крім цього, вказує, що не є належними доказами пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки вони судом допитані не були.
Вважає, що протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП оскільки суть порушення сформульована незрозуміло, адже не вказано, від якого саме огляду відмовився водій (на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння), який порядок проходження такого огляду було запропоновано водієві. 
Також, вважає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено з порушенням, оскільки в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд, у протоколі не зазначено, що водієві пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння поліцейським, а також те, що водій відмовився від проходження огляду на місці та у закладі охорони здоров`я.
В акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відсутній номер спеціального технічного засобу, за допомогою якого мав бути проведений огляд, та відсутній підпис водія про згоду/незгоду з результатами огляду та відсутній запис про відмову від підпису.
Крім цього, вказує, що в схемі місця ДТП взагалі не зазначено місце розташування нібито збитого ОСОБА_1 , за версією поліцейських, стовпчика. Також про нього відсутня згадка в поясненнях свідків. Крім того, на вказаній схемі не зазначено з якої сторони ведеться відлік кілометражу, що, у свою чергу, не дає однозначно зрозуміти місце вчинення ДТП -чи 12,5 км. чи 11,5 км. На вказаній схемі зазначені сліди юзу, що фактично підтверджує показання ОСОБА_4 .
В матеріалах справи відсутні докази, зокрема відеозаписи з відеореєстратора автомобіля та нагрудних камер поліцейських, які б спростовували показання ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , що останній не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
       
       Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків або у закладах охорони здоров`я.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколами про адміністративні правопорушення, письмовими поясненнями свідків  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , наданими безпосередньо на місці події, з яких слідує, що 15.04.2020 року в їх присутності під час складання адміністративних протоколів відносно ОСОБА_1 , останньому працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку однак він відмовився.

Крім цього, з письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих безпосередньо на місці події, вбачається, що 15.04.2020 року близько 21 год. 10 хв. він керував автомобілем «Фіат Добло» д.н.з. НОМЕР_1 та перед цим вживав алкоголь. 
Рухаючись зі сторони с. Висока Піч у напрямку м. Житомира, на 12,5 км автодороги «Житомир - Чернівці», не вибрав безпечну швидкість, не впорався з керуванням та на заокругленій ділянці дороги з`їхав з проїзної частини та здійснив наїзд на металевий стовпчик, в наслідок чого, автомобіль отримав механічні пошкодження з незначними матеріальними збитками. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння не проводився, відмовився в присутності двох свідків. (а.с. 11)

Зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, повністю спростовують доводи апеляційної скарги сторони захисту про порушення працівниками поліції вищевказаних положень Закону. На думку апеляційного суду, при перевірці обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи та протоколів про адміністративне правопорушення від 15.04.20 року серії ОБ №124426 та серії БД №258360 працівники поліції мали усі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він 15 квітня 2020 року о 21:10 год. керував автомобілем «Фіат Добло» д.н.з. НОМЕР_1 на 12 км + 500 м автодороги «Житомир - Чернівці», в порушення п. 12.1 не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, здійснив з`їзд з проїзної частини дороги та наїзд на металевий стовп, в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, в цей день вживав алкоголь, що ним не заперечувалось у його письмових поясненнях та вчинив правопорушення за ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.

Доводи апелянта про неповноту та однобічність судового розгляду суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки матеріали справи зазначені обставини не підтверджують.
Що стосується інших доводів сторони захисту щодо вчинення працівниками поліції психологічного тиску відносно ОСОБА_1 , зокрема, що вони погрожували забрати автомобіль на штрафмайданчик, у разі відмови ОСОБА_1 підписати пояснення, то апеляційний суд вважає їх голослівними, оскільки матеріали справи цих обставин також не підтверджують.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Гонала Руслана Болеславовича залишити без задоволення, а постанову Житомирського районного суду Житомирської області 11 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського
 
апеляційного суду                                                         В.В. Ляшук