Ухвала
24 липня 2020 року
м. Київ
справа № 159/3290/17
провадження № 61-10485ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:                                                 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,  
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 10 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби України у Волинській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 10 червня 2020 року у задоволенні заяви  ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Апеляційного суду Волинської області                             від 26 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби України у Волинській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, - відмовлено.
13 липня 2020 року  ОСОБА_1  засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Волинського апеляційного суду від 10 червня 2020 року і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Підставою для скасування оскарженого судового рішення заявник вказує неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження                          в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Згідно частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку. 
Звертаючись до апеляційного суду із заявою про перегляд постанови Апеляційного суду Волинської області від 26 березня 2018 року за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 посилався на висновки судово- психологічної експертизи від 27 січня 2020 року, як на нововиявлену обставину, яка не була і не могла бути відома йому на час розгляду справи апеляційним судом і яка могла б потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення в частині розміру відшкодування завданої йому моральної шкоди.
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
Частиною другою статті 423 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових 
чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення 
у даній справі.
У відповідності до частини четвертої статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, 
які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. 
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Апеляційного суду Волинської області від 26 березня 2018 року, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що наведені заявником обставини - висновки експерта за результатами проведення судово-психологічної експертизи           від 27 січня 2020 року, - не є нововиявленими у розумінні                               статті 423 ЦПК України, оскільки висновок експерта є новим доказом у розумінні процесуального закону, який не оцінювався судом при встановленні обставин цієї справи і не є вирішальним доказом.
Обставини, на які послався заявник у заяві про перегляд судового рішення, 
не є підставами для втручання у остаточне судове рішення, винесене по суті спору, який вирішений судом на підставі поданих сторонами доказів, а отже висновок апеляційного суду про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1  про перегляд постанови Апеляційного суду Волинської області                        від 26 березня 2018 року за нововиявленими обставинами є обґрунтованим.
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.  
Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову 
у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженого судового рішення апеляційного суду свідчить, що правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права (статті 423, 429 ЦПК України) є очевидним, а касаційна скарга  ОСОБА_1 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 10 червня 2020 року (яка не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи) - необґрунтованою.
Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 10 червня           2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби України у Волинській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, - відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особа, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                    Є. В. Синельников
 
       С. Ф. Хопта
 
       В. В. Шипович