Постанова 
Іменем України 
 
09 вересня 2020 року
м. Київ
 
справа № 707/1086/15-ц
провадження № 61-41256св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), 
 
учасники справи:
позивач - публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Черкаської області від 26 квітня 2017 року в складі колегії суддів: Ювшина В. І., Вініченка Б. Б., Сіренка Ю. В., 
В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У травні 2015 року публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») звернулося до суду з позовом доОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Позовна заява мотивована тим, що 24 липня 2007 року між ОСОБА_1 та закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - ЗАТ «ОТП Банк»), правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є ПАТ «ОТП Банк», було укладений кредитний договір № ML F00/173/2007 року.
Згідно з положеннями кредитного договору та на підставі кредитної заявки позивач надав відповідачу кредит в розмірі 300 000 доларів США, зі сплатою плаваючої процентної ставки у розмірі 4,49% та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені у банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору), відповідно до п. 3 частини № 1 кредитного договору.
ОСОБА_1 , в свою чергу, відповідно до пункту 1.1 статті 1 частини 2 кредитного договору зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов`язання, як вони зазначені у кредитному договорі.
Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконував внаслідок чого станом на 06 квітня 2015 року утворилась заборгованість в сумі                      284899,63 дол. США, яка складалася: заборгованості за кредитом в розмірі -                   249 688,22 дол. США та заборгованості за відсотками - 35 211,41 дол. США.
На забезпечення виконання зобов`язання між банком та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № PCL-F00/173/2007 посвідчений приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Висоцькою С. І., зареєстрований в реєстрі № 4588. Предметом іпотеки є житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить іпотекодавцю на праві власності. Також предметами іпотеки стали належні відповідачу земельні ділянки розташовані по АДРЕСА_1 ; земельна ділянка № 1 площею 0,125 га цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; та земельна ділянка № 2 площею 0,275 га цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.
 
У виконання вищевказаних зобов`язань позичальнику ОСОБА_1 07 квітня 2015 року було направлене іпотечне повідомлення за договором іпотеки про вимогу виконати боргові зобов`язання за кредитним договором від 24 липня             2007 року про сплату заборгованості за кредитом.
Оскільки вимога виконана не була, позивач звернувся до суду та просив суд в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 24 липня 2007 року №ML-F00/173/2007 у розмірі 284 899,63 дол. США із визначенням суми заборгованості в гривні в еквіваленті за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення, звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить іпотекодавцю на праві власності; земельну ділянку № 1 , загальною площею 0,125 гектара, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю на праві приватної власності, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; земельну ділянку № 2 , загальною площею 0,275 гектара, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження.
18 травня 2016 року позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимоги в частині стягнення заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом, нарахованих за період з 21 квітня 2013 року по 21 квітня 2016 року з                   35 211,41 дол. США до 97300,73 дол. США, що еквівалентно 2468875,15 грн. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 15 червня 2016 року в задоволенні позову ПАТ «ОТП Банк» відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції прийшов до висновку, що банком було змінено строк виконання зобов`язання за договором до 27 січня 2012 року, та саме з цієї дати виникло право банку як вимагати дострокового виконання всіх грошових зобов`язань, так і звернення стягнення на предмет іпотеки. А так як строк позовної давності за висновком суду першої інстанції сплив, то суд першої інстанції відмовив в задоволенні позову за пропуском строку позовної давності.
Короткий зміст рішення апеляційного суду 
Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 26 квітня 2017 року рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 15 червня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» задоволено.
У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором               від 24 липня 2007 року №ML-F00/173/2007 у розмірі 346 988,95 дол. США, еквівалентно 8612265,74 грн, що складається із: заборгованості за кредитом в сумі 249 688,22 дол. США, еквівалентно 6197261,62 грн та заборгованості за відсотками в сумі 97300,73 дол. США , еквівалентно 2415004,12 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №PCL-F00/173/2007, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Висоцькою С. І., зареєстрованого в реєстрі № 4588, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_3 , виданим виконавчим комітетом Геронимівської сільської ради 23 лютого 2007 року, зареєстрованим в КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» за номером 533 в книзі № 4 (витяг про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 26 лютого 2007 року № 13702839); земельну ділянку № 1 , загальною площею 0,125 гектара, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю на праві приватної власності, що підтверджується: державним актом на право приватної власності на землю серії ЯГ №532533, що виданий Черкаським районним відділом земельних ресурсів 17 квітня 2006 року і зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010679600032, кадастровий номер земельної ділянки - 7124982500:01:001:0085, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; земельну ділянку № 2 , загальною площею 0,275 гектара, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю на праві приватної власності, що підтверджується: державним актом на право приватної власності на землю серії ЯБ №268601, що виданий Герониміською сільською радою 04 травня 2005 року і який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010579600014, кадастровий номер земельної ділянки - 7124982500:01:001:0063, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», визначивши, що початкова ціна у відповідності до частини 6 статті 38 Закону України «Про іпотеку» встановлюється на житловий будинок з надвірними спорудами 7 271 100 грн; на земельну ділянку № 1 -              163600 грн; на земельну ділянку №2 - 351900 грн на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції, виходив із того, що немає підстав для застосування строку позовної давності до спірних правовідносин, оскільки як встановлено судом, банк 24 жовтня 2012 року вже звертався до суду з позовом за наслідками розгляду якого рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 17 грудня 2012 року стягнуто у  солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором від 24 липня 2007 року                                        № ML-F00/173/2007 в сумі 2 217 595,90 грн, а тому вважав, що відбулось переривання строку позовної давності, і враховуючи наявну кредитну заборгованість дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У липні 2018 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
У листопаді 2018 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення апеляційного суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. 
Аргументи учасників справ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
Касаційні скарги мотивовані тим, що апеляційний суд не взяв до уваги дострокову вимогу якою встановлено строк повернення відповідних сум - 30 календарних днів, тобто до 27 січня 2012 року, а тому кредитний договір припиняє свою дію з дати направлення боржнику вимоги про дострокове погашення всієї суми боргу, тому вимоги про стягнення процентів після цієї дати задоволенню не підлягають (постанова Верховного Суду  від 14 лютого 2018 року (справа № 564/2199/15). 
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу 
 
У відзивах на касаційну скаргу, поданими 16 жовтня 2018 року, 19 жовтня                      2018 року та 30 січня 2019 року представником ПАТ «ОТП Банк» -                      Стратілатов К. Г. просить касаційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на правильне застосування норм матеріального права апеляційним судом. 
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
24 липня 2007 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», було укладено кредитний договір № ML F00/173/2007. Згідно з положеннями кредитного договору та на підставі кредитної заявки позивач надав відповідачу кредит в розмірі 300 000 доларів США зі сплатою плаваючої процентної ставки у розмірі 4,49% та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені у банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору), відповідно до п. 3 частини № 1 кредитного договору.
 
Згідно з пунктом 2 кредитного договору дата повернення кредиту - 24 липня        2031 рік. 
 
На забезпечення виконання зобов`язання між банком та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № 4588. Предметом іпотеки є житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцю на праві власності. Також предметами іпотеки стали належні відповідачу земельні ділянки розташовані по АДРЕСА_1 : земельна ділянка № 1 , площею 0,125 га цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; та земельна ділянка № 2 , площею 0,275 га цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.
 
06 червня 2012 року ПАТ «ОТП Банк» направляв ОСОБА_1 досудову вимогу згідно з якою вимагав дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором, а саме впродовж 30 календарних днів з дати відправлення банком цієї вимоги сплатити суму кредиту в розмірі 248634,68 дол. США, суму процентів за користування кредитом в розмірі 16 856,01 дол. США та пеню в розмірі                                  147628,43 грн. 
Також матеріали справи містять досудову вимогу банку ОСОБА_1                                      від 28 грудня 2011 року (а.с. 172), згідно з якою вимагав дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором, а саме впродовж 30 календарних днів з дати відправлення банком цієї вимоги сплатити суму кредиту в розмірі                        249 688,22 дол. США та суму процентів за користування кредитом в розмірі 5 913,13 дол. США. 
 
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 17 грудня 2012 року позов ПАТ «ОТП Банк» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 2 217 595,90 грн, що еквівалентно 277 442,25 дол. США, із яких: 249 688,22 дол. США - залишок заборгованості за кредитом, 27 754,03 дол. США - проценти за кредитом. 
 
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Зазначеним вимогам закону рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.
 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, дійшов висновку, що касаційні скарги підлягають задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Звертаючись до суду з позовом, ПАТ «ОТП Банк», з урахуванням уточнених позовних вимог, просило звернути стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення кредитної заборгованості у розмірі 346988,95 дол. США, що складається із заборгованості за кредитом в сумі 249688,22 дол. США, заборгованості за відсотками в сумі 97 300, 73 дол. США. 
 
Встановлено, що банк 28 грудня 2011 року направив відповідачу вимогу, у якій просив впродовж 30 календарних днів з дати цієї вимоги здійснити дострокове погашення кредиту в повному обсязі разом зі сплатою процентів. 
 
У разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
 
Такий висновок суду відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду, висловленому у постанові від 28 березня 2018 року № 14-10цс18.
 
Надіславши 28 грудня 2011 року відповідачу вимогу про дострокове погашення заборгованості, ПАТ «ОТП Банк» змінило строк виконання основного зобов`язання у сторону зменшення до 27 січня 2012 року. 
З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що, відлік позовної давності має обраховуватися з 27 січня 2012 року. 
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).
За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України).
Відповідно до статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.
Судом першої інстанції встановлено, що строк позовної давності щодо стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором сплив 28 січня                         2015 року, оскільки право звернення до суду з позовом про стягнення всієї суми заборгованості за кредитним договором виникло у позивача 28 січня 2012 року. Із цим позовом банк звернувся до суду 15 травня 2015  року, тобто з пропущенням строку загальної позовної давності за вимогами до позичальника. 
З огляду на викладене Верховний Суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач пропустив строк звернення до суду з вимогою до                     ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Апеляційний суд дійшов помилкового висновку, щодо переривання позовної давності на підставі частини другої статті 264 ЦК України у зв`язку з тим, що банк звернувся з вимогами до відповідача про стягнення кредитної заборгованості в межах позовної давності та рішенням суду було стягнуто кредитну заборгованість, з огляду на таке.
Відповідно до частини другої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. 
Таким чином, позовна давність шляхом пред`явлення позову переривається саме на ту частину вимог (право на яку має позивач), що визначена ним у його позовній заяві. Що ж до вимог, які не охоплюються пред`явленим позовом, та до інших боржників, то позовна давність щодо них не переривається. Обов`язковою умовою переривання позовної давності шляхом пред`явлення позову також є дотримання вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції та інших, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі. 
Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду                                 від 24 квітня 2019 року у справі № 523/10225/15-ц (провадження № 14-159цс19).
 
Отже висновки суду першої інстанції є правильними, відповідають обставинам справи та ґрунтуються на вимогах закону.
 
Оскільки під час дослідження доказів та встановлення фактів у справі, судом першої інстанції не були порушені норми процесуального права, правильно застосовані норми матеріального закону, тому рішення суду є законним і обґрунтованим.
 
Установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, яке відповідає закону, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції відповідно до статті 413 ЦПК України.
 
Керуючись статтями 400, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2   задовольнити.
 
Рішення Апеляційного суду Черкаської області від 26 квітня 2017 року скасувати, рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 15 червня 2016 року залишити в силі.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасовані або визнані нечинними рішення, постанови та ухвали суду першої або апеляційної інстанцій втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають.
 
Головуючий                                                                    М. Є. Червинська
Судді:                                                                             С. Ю. Бурлаков
                                                                                      А. Ю. Зайцев
                                                                                      Є. В. Коротенко
                                                                                      В. М. Коротун