ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року 
м. Київ
справа № 520/8665/19
провадження № К/9901/24679/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Шарапи В.М., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в             м. Одесі про зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду у складі судді Потоцької Н.В. від 27 травня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Вербицької Н.В., Джубарії О.В., Кравченка К.В. від 26 липня 2019 року, 

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом, в якому просив зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі провести нарахування та виплату належної йому у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статті 46 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсації з урахуванням інфляції за затримку з 2011 року по 2016 рік виплати частини пенсійного боргу, який був раніше нарахований тільки по мінімуму (без врахування довідки про заробітну плату). 

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2019 року справу №520/8665/19 за позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про зобов`язання вчинити певні дії передано для розгляду за предметною підсудністю до Одеського окружного адміністративного суду.

3. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від             26 липня 2019 року, відмовлено у відкритті провадження у справі. 

4. Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є рішення суду, що набрало законної сили. 

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судами норм процесуального права, звернувся із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову. 

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до з позовом, в якому просив зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі провести нарахування та виплату належної йому у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» , статті 46 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсації з урахуванням інфляції за затримку з 2011 року по 2016 рік виплати частини пенсійного боргу, який був раніше нарахований тільки по мінімуму (без врахування довідки про заробітну плату) (провадження                                  № 520/8665/19).

7. В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходилась справа №520/9024/17 за позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, в якому позивач з урахуванням доповнення до позовної заяви просив:
- зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України нарахувати та виплатити йому різницю між розміром вже виплаченої пенсії у мінімальному розмірі та збільшеним її розміром, розрахованим на дату 07.10.2009 у сумі:
а) 1853,43 грн. - з 07.10.2009 по 01.05.2012;
б) 1935,43 грн. - з 01.05.2012 по 01.04.2017;
- нарахувати та виплатити зазначені суми з урахуванням індексу інфляції за весь період затримки в тому числі по вже виплаченій пенсії в мінімальному розмірі                   (з 01.10.2011 по 01.04.2017) та по доплаті до неї різниці у зв`язку із збільшенням її розміру з 01.10.2011 по дату винесення рішення за результатами розгляду даної справи.

8. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року позов ОСОБА_1 було задоволено частково.

Зобов`язано Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю між розміром вже сплаченої пенсії у мінімальному розмірі та збільшеним розміром пенсій відповідно до оновленої довідки від 22.03.2017 № Ф15-3 за період з 06.09.2011 по 01.04.2017 з урахуванням індексу інфляції в період невиплати доходу відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

9. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року набрало законної сили.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

10. В обґрунтування вимог касаційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що суди попередніх інстанцій дійшли неправомірного висновку про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки підстави звернення з позовом у справі №520/9024/17 та №520/8665/19 є різними.

11. У відзиві на касаційну скаргу Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, посилаючись на законність ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2019 року, просить залишити їх без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

13. Згідно з частиною другою статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

14. В силу частини другої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

15. За правилами пункту 2 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

16. Умовами застосування цієї підстави для відмови у відкритті провадження є: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають) та остаточне вирішення тотожного спору рішенням або постановою суду, ухвалою про закриття провадження в адміністративній справі, яке набрало законної сили.

17. Відповідно до наведеної норми тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

18. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року по справі № 9901/432/18.

19. Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

20. Визначаючи підстави позову, як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

21. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції 

22. Даючи оцінку доводам ОСОБА_1 та висновкам судів попередніх інстанцій у цій справі, суд враховує наявність судового рішення у справі №520/9024/17 за позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про зобов`язання вчинити дії, в якій вирішувалося питання виплати позивачу компенсації за затримку в отриманні пенсії за період, який охоплює              2011-2016 роки.

23. Так у вказаних справах вбачається наявність спору між тими самими сторонами: позивач - ОСОБА_1 , відповідач - Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі 

24. В обох справах ОСОБА_1 обґрунтовує свої доводи посилаючись на рішення Київського районного суду м. Одеси від 11.09.2011 у справі № 2-а-6835/11 та Закони України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

25. Зміна (перефразування) позовних вимог не свідчить про зміну предмета оскарження, яким в даних справах є нарахування та виплата, на думку позивача, належних сум пенсії з урахуванням індексу інфляції.

26. Отже справи №520/9024/17 та № 520/8665/19 є тотожними. 

27. Враховуючи положення Кодексу адміністративного судочинства України та зважаючи, що вимоги позивача, щодо яких приймалось рішення Одеським окружним адміністративним судом від 10 липня 2018 року у справі № 520/9024/17, яке набрало законної сили, є ідентичними вимогам, заявленим у даному випадку, оскільки вони заявлені до того ж відповідача, про той самий предмет, з тих самих підстав, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

28. У відповідності до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

29. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами процесуального права, в оскаржених судових рішеннях повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2019 року - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                            Н.В. Коваленко

Судді:                                                                                Я.О. Берназюк

                                                                                                        В.М. Шарапа