Ухвала
Іменем України 
 
02 вересня 2020 р.
м. Київ
 
Справа №296/2185/19
 
Провадження № 51-4093 ск 20
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого –        ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Житомирського апеляційного суду від 24 червня 2020 року щодо нього,
встановив:
Вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 09 квітня 2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці; за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. Відповідно до ст. 70 КК України  ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України  ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців та покладено на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України. 
 
Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.
 
Житомирським апеляційним судом вирок місцевого суду в частині призначеного покарання скасовано і постановлено свій вирок від 24 червня 2020 року, яким засуджено ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці; за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. Відповідно до ст. 70 КК України  ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.
 
В решті вирок місцевого суду залишено без змін.
 
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд оскаржуваного судового рішення в касаційному порядку. 
 
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПКУкраїни підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. 
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Усупереч п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України, касаційна скарга засудженого не містить посилань на конкретну з підстав, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України для скасування або зміни вироку апеляційної інстанції, а також обґрунтування його незаконності відповідно до ч. 2 ст. 438 цього Кодексу, з урахуванням положень статей 370, 374, 412-414, 404, 420 цього Кодексу у їх взаємозв`язку. 
 
Крім того, вимога засудженого сформульована без урахування положень ст. 436 КПКУкраїни, якою визначено повноваження касаційного суду за наслідками розгляду скарги. Так, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги  має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК України, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді. 
 
Усупереч положенням ч. 6 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не додано її копій з додатками до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. 
 
Враховуючи викладене, засудженому слід конкретизувати, зазначити вимогу щодо оскаржуваного судового рішення, яка б узгоджувалася з положеннями ст. 436 КПК України, обґрунтувати свою вимогу з урахуванням положень ч. 1 ст. 438 цього ж Кодексу.
 
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
 
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.
 
Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання нової касаційної скарги.
 
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків — п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                              ОСОБА_2                          ОСОБА_3