Ухвала
Іменем України 
21 вересня 2020 року
м. Київ
справа № 186/2081/14-к
провадження № 51- 4438 ск20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого                        ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 , на вирок Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2017 року, та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження,
встановив:
15 вересня 2020 року до Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшла касаційна скарга захисника  ОСОБА_4 в інтересах засудженої  ОСОБА_5 , у якій він ставить питання про перегляд в касаційному порядку зазначених судових рішень з підстав неповноти судового слідства, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, скаргу розглянути з його участю в режимі відеоконференції. 
Водночас захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, просить поновити строк з поважних причин, оскільки засуджена ОСОБА_5 неодноразово зверталася до адміністрації пенітенціарного закладу про надання їй правової допомоги у складанні касаційної скарги, однак її звернення були залишені без реагування, та лише у липні 2020 року було надано їй захисника Регіональним центром  з надання безоплатної вторинної правової допомоги.
Суд, перевіривши доводи, викладені у касаційній скарзі та клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження, дійшов висновку про те, що клопотання про поновлення строку задоволенню не підлягає, а касаційну скаргу слід повернути з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК, касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою – в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Положеннями ч. 1 ст. 117 КПК визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, здійснені поза межами встановленого законом процесуального строку провадження у справі чи поза межами встановленого строку застосування певних процесуальних актів, дії, в тому числі суду, визнаються незаконними, а отримані при цьому результати таких дій – юридично нікчемними.
15 вересня 2020 року до Верховного Суду надійшло клопотання та касаційна скарга захисника ОСОБА_4 на вирок Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2017 року, через значний проміжок часу, тобто поза межами визначеного процесуальним законом строку на касаційне оскарження, який минув 06 червня 2017 року.
Зазначене захисником ОСОБА_4 у клопотанні посилання, як на поважну причину пропуску строку касаційного оскарження – неодноразові звернення засудженою ОСОБА_5 до адміністрації пенітенціарного закладу про надання їй правової допомоги у складанні касаційної скарги, які не були розглянуті, та призначення засудженій захисника лише у липні 2020 року, на думку Суду не може бути визнано безумовною поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки скаржником не надано належних доказів на підтвердження факту таких звернень та у який саме період зверталась засуджена до відповідного закладу.
Крім того, у клопотанні захисником не наведено переконливих доводів на підтвердження того, які самеістотні обставини, перешкоди, труднощі, унеможливили або ускладнили можливість засудженій або стороні захисту своєчасно звернутися до касаційного суду  з касаційною скаргою на судові рішення у визначений законом трьохмісячний  строк, враховуючи те, що із наданих копій оскаржуваних судових рішень убачається, що під час розгляду провадження в суді першої так і апеляційної інстанції, засуджена була забезпечена правовою допомогою захисника ОСОБА_6 .
Враховуючи викладене, на думку Суду не вбачається обґрунтованих підстав для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у даному провадженні.
Інших причин пропуску строку, які б касаційний суд міг визнати поважними, у поданому клопотанні захисником ОСОБА_4 не наведено.
Згідно з положеннями п.3 ч.3 ст.429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення. 
З урахуванням наведеного, касаційна скарга захисника ОСОБА_4 підлягає поверненню.
Прохання  захисника ОСОБА_4 про розгляд касаційної скарги за його участю в режимі відеоконференції не може бути розглянуто Верховним Судом, оскільки таке питання вирішується судом касаційної інстанції лише в разі прийняття рішення про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою та під час підготовки кримінального провадження до касаційного розгляду.
Враховуючи положення ч.7 ст.115 КПК та керуючись ст.429 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити захиснику ОСОБА_4 в поновленні строку на касаційне оскарження вироку Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року та ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2017 року.
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 , на вирок Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2017 року, разом з клопотанням та усіма доданими до матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                          ОСОБА_3